Marie Gayot
Marie Gayot | |||
---|---|---|---|
Født | 18. des. 1989[1]![]() Reims | ||
Beskjeftigelse | Friidrettsutøver ![]() | ||
Nasjonalitet | Frankrike | ||
Sport | Friidrett | ||
Høyde | 171 centimeter | ||
Trener | Laurent Hernu | ||
Klubb(er) | EFSRA Reims | ||
Nasjonale titler | 400 m: 2014 400 m innendørs: 2012, 2013, 2015 | ||
Personlige rekorder, utendørs | |||
Dato 23.7.14 23.7.14 12.7.15 1.1.06 | Øvelse 100 m 200 m 400 m Lengdehopp | Resultat 11,51 s 23,05 s 51,27 s 5,75 m Oppdatert 18.8.2015 | |
Personlige rekorder, innendørs | |||
Dato 9.2.07 1.2.15 17.2.13 | Øvelse 60 m 200 m 400 m | Resultat 7,65 s 23,86 s 51,98 s Oppdatert 18.8.2015 | |
Marie Gayot på Commons |
Medaljeoversikt | |||
---|---|---|---|
Friidrett | |||
Konkurrerte for ![]() | |||
EM i friidrett | |||
Gull | Zürich 2014 | 4x400 meter | |
Sølv | Helsingfors 2012 | 4x400 meter | |
EM i friidrett innendørs | |||
Gull | Praha 2015 | 4x400 meter | |
Bronse | Paris 2011 | 4x400 meter | |
Lag-EM i friidrett (super league) | |||
Bronse | Gateshead 2013 | 400 meter | |
Bronse | Gateshead 2013 | 4x400 meter | |
Jeux de la Francophonie | |||
Sølv | Nice 2013 | 400 meter | |
DécaNation | |||
Sølv | Angers 2014 | 400 meter | |
U23-EM i friidrett | |||
Bronse | Ostrava 2011 | 4x400 meter |
Marie Gayot (født 18. desember 1989 i Reims) er en fransk friidrettsutøver som spesialiserer seg på 400 meter. Hun har gull på 4 x 400 meter fra både EM i friidrett 2014 og EM i friidrett innendørs 2015 med det franske stafettlaget.
Idrettskarriere
I 2006 ble hun fransk ungdomsmester på 300 meter, og den 1. januar 2006 satte hun personlig rekord i lengde, med 5,75, som fortsatt står pr 2015.
Hun ble fransk ungdomsmester både utendørs og innendørs på 400 meter i 2007. I juli 2007 deltok hun ved junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo, der hun kvalifiserte seg til finalen på 400 meter. Der løp hun på 53,98, og endte på 5.-plass.[2] Frankrike kom på 4.-plass på 4 x 400 meter, et halvt sekund bak Tyskland som tok bronsen. Også i 2008 ble hun fransk ungdomsmester på 400 meter.
Ved EM i friidrett innendørs 2011 deltok hun på det franske laget som kom på 3.-plass på 4 x 400 meter. De satte fransk rekord med tiden 3:32,16.[3] Frankrike deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2011, og Gayot deltok der på Frankrikes stafettlag på 4 x 400 meter, som løp inn til 8.-plass. Hun deltok også ved U23-EM i friidrett 2011, der hun kom på 6.-plass på 400 meter og 3.-plass på 4 x 400 meter sammen med det franske stafettlaget. Hun ble også tatt ut til VM i friidrett 2011, der Frankrike kom på femteplass i sitt innledningsheat, og nådde ikke finalen.
I 2012 vant hun sitt første franske mesterskap som senior, da hun vant 400 meter ved det franske mesterskapet innendørs. Hun ble tatt ut til EM i friidrett 2012, der Frankrike kom på 2.-plass på 4 x 400 meter satafett, kun slått av Ukraina. Hun deltok også på 400 meter individuelt, men ble slått ut i semifinalen, der hun løp på 52,17 og fikk niende beste tid, to hundredeler bak Darina Prystupa som hadde den dårligste tiden av de som ble kvalifisert til finalen. Ved sommer-OL 2012 i London deltok hun kun på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 6.-plass.
Ved fransk mesterskap i friidrett innendørs 2013 vant hun igjen 400 meter, med tiden 51,98. Agnès Raharolahy og Estelle Perrossier fulgte på de neste plassene. I mars deltok hun ved EM i friidrett innendørs 2013, og på 400 meter ble hun igjen slått ut i semifinalen, der hun løp på 53,38. På 4 x 400 meter stafett løp det franske stafettlaget inn til ny fransk rekord, med tiden 3:28,71, men dette holdt bare til 4.-plass, 22 hundredeler bak Tsjekkia som tok 3.-plassen. Hun representerte Frankrike ved Lag-EM i friidrett 2013 (Super League), der hun fikk bronse både på 400 meter individuelt og på 4 x 400 meter stafett. På 400 meter satte hun her ny personlig rekord, med tiden 51,54 sekunder. Ved VM i friidrett 2013 i Moskva kom Frankrike på 4.-plass på 4 x 400 meter stafett. Gayot løp her sammen med Muriel Hurtis-Houairi, Phara Anacharsis, Floria Guei og Lénora Guion-Firmin (som kun løp finalen). Individuelt kom hun på femteplass i sin semifinale, der hun tangerte sin personlige rekord på 51,54 sekunder, og nådde ikke finalen. Hun hadde 14. beste tid av alle i semifinalene. I september løp hun 400 meter ved Jeux de la Francophonie i Nice, der hun kom på 2.-plass bak Floria Guei.
Hun deltok ikke ved det franske mesterskapet innendørs i 2014, men vant 400 meter ved det franske mesterskapet utendørs. Hun deltok ved IAAF World Relays 2014, der Frankrike kom på 4.-plass på 4 x 400 meter, og hun deltok også ved EM i friidrett 2014 i Züriich, der Frankrike vant 4 x 400 meter. Individuelt kom hun på 7.-plass på 400 meter. Ved DécaNation kom hun på 2.-plass på 400 meter, kun slått av amerikanske Francena McCorory, og bidro dermed til at Frankrike kom på 2.-plass i denne tikampturneringen for landslag.
Hun vant 400 meter ved det franske innendørsmesterskapet innendørs i 2015, for tredje gang. Frankrike vant igjen 4 x 400 meter stafett ved EM i friidrett innendørs 2015, foran Storbritannia og Polen. Hun deltok der også på 400 meter, der hun kom på 5.-plass. Ved IAAF World Relays 2015 kom Frankrike på 4.-plass på 4 x 400 meter stafett, som året før. I juli kom hun på 2.-plass på 400 meter ved det franske mesterskapet, bak Floria Gueï.
Referanser
- ^ World Athletics Database, World Athletics utøver-ID 237977[Hentet fra Wikidata]
- ^ European Athletics - 19th European Athletics Junior Championships, Fanny Blankers-Koen Stadion Hengelo NED 19 - 22 July Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine., besøkt 19. august 2015.
- ^ European Athletics - 31st European Athletics Indoor Championships, Palais Omnisport Paris-Bercy Paris FRA 4 - 6 March Indoor Arkivert 24. september 2015 hos Wayback Machine., besøkt 19. august 2015.
Eksterne lenker
- (en) Marie Gayot – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Marie Gayot – Olympics.com
- (en) Marie Gayot – Olympic.org
- (en) Marie Gayot – Olympedia
- (fr) Marie Gayot – Frankrikes olympiske komité
- (en) Marie Gayot – World Athletics
- (en) Marie Gayot – Diamond League
- (en) Marie Gayot – Track and Field Statistics
- (fr) Profil hos FFA
- v
- d
- r
- 1969: Storbritannia (Stirling, Lowe, Simpson, Board)
- 1971: Øst-Tyskland (Kühne, Lohse, Seidler, Zehrt)
- 1974: Øst-Tyskland (Rohde, Dietsch, Handt, Streidt)
- 1978: Øst-Tyskland (Marquardt, Krug, Brehmer, Koch)
- 1982: Øst-Tyskland (Siemon, Busch, Rübsam, Koch)
- 1986: Øst-Tyskland (Siemon, Busch, Müller, Koch)
- 1990: Øst-Tyskland (Derr, Hesselbarth, Müller, Breuer)
- 1994: Frankrike (Landre, Elien, Dorsile, Pérec)
- 1998: Tyskland (Feller, Rohländer, Rieger, Breuer)
- 2002: Tyskland (Ekpo-Umoh, Rockmeier, Marx, Breuer)
- 2006: Russland (Pospelova, Ivanova, Zaytseva, Veshkurova)
- 2010: Tyskland (Lindenberg, Cremer, Kohlmann, Hoffmann)
- 2012: Ukraina (Olisjevska, Zemljak, Pyhyda, Lohvynenko)
- 2014: Frankrike (Gayot, Hurtis, Raharolahy, Gueï)
- 2016: Storbritannia (Diamond, Onuora, Doyle, Bundy-Davies)
- 2018: Polen (Hołub-Kowalik, Baumgart-Witan, Wyciszkiewicz, Święty-Ersetic, Kaczmarek*, Dąbrowska*)
- 2022: Nederland (Saalberg, Klaver, Bol, Lisanne de Witte, Bouma*, Laura de Witte*)
- 2024: Nederland (Klaver, Peeters, Lisanne de Witte, Bol, Saalberg*, Wiel*, Schoot*)