Pascásio Rettler
Pascásio Rettler | |||
---|---|---|---|
Født | 26. jan. 1915![]() Castrop-Rauxel | ||
Død | 16. sep. 2004![]() Sorocaba | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1942–), katolsk biskop (1968–) ![]() | ||
Embete |
| ||
Nasjonalitet | Tyskland |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Bacabal_1.jpg/250px-Bacabal_1.jpg)
Paschasius Hermann Rettler O.F.M., portugisisk: Dom Frei Pascásio Rettler (født 26. januar 1915 i Merklinde i Westfalen i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland; død 16. september 2004 i Sorocaba i Brasil) var katolsk biskop av Bacabal i Brasil.
Liv og virke
Bakgrunn
Hermann Rettler ble født som det fjerde av åtte barn av skolerektor og organist Ferdinand Rettler fra Müschede og Louise Rettler (née Hovemann).[1] Han gikk på barneskolen i Merklinde og gymnasium i Castrop.
Den 25. april 1933 begynte Hermann Rettler på fransiskanerseminaret ved Garnstockklosteret i Baelen (Belgia) og fikk ordensnavnet Paschasius. Seminaret i Garnstock var spesielt ment for fremtidige misjonærer til Brasil. Etter å ha blitt sendt ut som misjonær og ankommet Brasil den 3. mai 1935, studerte han ved seminaret i Rio Negro til 1936. Den 19. desember 1936 begynte han ved novisiatet i Rodeio (Santa Catarina). Han avla sine første ordensløfter den 20. desember 1937 og evige løfter den 20. desember 1940. I 1938 begynte han videre studier i filosofi, først i Rodeio og fra 1939 til 1940 i Curitiba. Fra 1940 til 1943 studerte han teologi i Petrópolis.
Fransiskanerprest
Rettler ble ordinert til diakon i Petrópolis den 30. november 1941 og prest for sitt trossamfunn den 29. november 1942. Hans første posteringer var fra 1943 til 1947 som kapellan i Forquilhinha (Santa Caterina), i 1948 som seminarrektor, og i 1949 som sogneprest i Duque de Caxias. Deretter var han folkemisjonær i Florianópolis til 1956. Deretter underviste han som professor i moralteologi i Petrópolis (1957–1959) og pastoralteologi (1960–1965) i Rio de Janeiro. Fra midten av 1966 til han ble utnevnt til biskop, tjente han som provinsvikar for sin orden i São Paulo.
Biskop av Bacabal
Pave Paul VI utnevnte ham den 24. juli 1968 til første biskop av bispedømmet Bacabal, som nylig var opprettet den 22. juni 1968. Han ble ordinert til biskop av kardinal Lorenz Jaeger, erkebiskop av hans hjembispedømme Paderborn, den 12. september 1968 i Merklinde; medkonsekratorer var biskopen av Tubarão, Anselmo Pietrulla O.F.M., og hjelpebiskop i São Paulo Lucas Moreira Neves O.P.
Den 1. desember 1989 aksepterte pave Johannes Paul II hans avskjed kort tid før han nådde den kanoniske aldersgrensen.
Fram til 2003 virket han i en institusjon for spedalske i Pirapitingüi, nær São Paulo.
Rettler ble gravlagt i Sorocaba. Requiemmessen ble feiret av den emeriterte erkebiskop av São Paulo, kardinal Paulo Evaristo Arns og blant andre biskopen av Bacabal, José Belisário da Silva, og koadjutorbiskopen av Franca, Caetano Ferrari.
Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
- Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
- Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
- Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
- Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
- Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
- Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
- Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
- Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
- Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
- Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
- Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
- Kardinal Lorenz Jaeger (1892-1975) *1951
- Biskop Pascásio Rettler (1915-2004) *1968[2]