Quincy Jones
Quincy Jones Q | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | Quincy Delight Jones 14. mars 1933[1][2][3][4] ![]() Chicago[5][6] | ||
Beskjeftigelse | Dirigent, trompetist, komponist, orkesterleder, jazzmusiker, selvbiograf, plateprodusent, lyriker, låtskriver, platebransjesjef, filmprodusent, skuespiller, fjernsynsprodusent, arrangør, jazztromptetist, nødhjelpsarbeider ![]() | ||
Utdannet ved | Berklee College of Music Garfield High School | ||
Ektefelle | Jeri Caldwell (1957–1966) (avslutningsårsak: skilsmisse)[7] Ulla Jones (1967–1974) (avslutningsårsak: skilsmisse) Peggy Lipton (1974–1990) (avslutningsårsak: skilsmisse) | ||
Partner(e) | Nastassja Kinski (1992–1995) | ||
Far | Quincy Delight Jones[8] | ||
Mor | Sarah Frances Wells[8] | ||
Søsken | Richard A. Jones (familierelasjon: halvbror på fars side) | ||
Barn | Quincy Jones III (mor: Ulla Jones) Kidada Jones (mor: Peggy Lipton) Rashida Jones (mor: Peggy Lipton) Kenya Kinski-Jones (mor: Nastassja Kinski) Jolie Jones (mor: Jeri Caldwell) | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Medlem av | American Academy of Arts and Sciences | ||
Utmerkelser | 27 oppføringer Kommandør av Æreslegionen Marian Anderson Award (2001) Grammy Trustees Award (1989) Grammy Legend Award (1991) MusiCares Person of the Year (1996) National Humanities Medal (2000) Jean Hersholt Humanitarian Award (1995) (tema for: 67th Academy Awards)[9] Steiger Award Paul Acket Award Library of Congress Living Legend (2000–)[10] California Hall of Fame (2008) Spingarn-medaljen (2014)[11] California Hall of Fame Kennedy Center Honors Æresdoktor ved Princeton University Kommandør av Ordre des Arts et des Lettres Anisfield-Wolf Book Award (2002) Ordenen O.R. Tambos følgesvenner National Medal of Arts (2010)[12] Medlem av American Academy of Arts and Sciences Fellow Grammy Award for årets innspilling (1984) (for verk: Beat It, sammen med: Michael Jackson, tema for: 1984 Grammy Awards) Stjerne på Hollywood Walk of Fame Honorary doctor of the University of Miami (1999)[13] NEA Jazz Masters BBC Jazz Awards Rock and Roll Hall of Fame (2013)[14] Global Citizen Awards (2012)[15] | ||
Musikalsk karriere | |||
Sjanger | Jazz,[16] soulmusikk, funk, rhythm and blues, swing, hiphop, rock and roll, bossanova | ||
Instrument | Trompet, vokal,[17] valthorn, trommesett, tangentinstrument, piano, synthesizer | ||
Aktive år | 1951– | ||
Plateselskap | Columbia Records, Bell Records, Warner Records, ABC Records, Interscope Records, Epic Records, A&M Records, Qwest Records, Mercury Records | ||
Innflytelse | Duke Ellington | ||
Nettsted | https://www.quincyjones.com | ||
IMDb | IMDb | ||
Logo | |||
![]() | |||
Quincy Jones på Commons |
Quincy Jones (dåpsnavn Quincy Delight Jones jr.; født 14. mars 1933) er en amerikansk plateprodusent, musiker og låtskriver.
I løpet av sine år i underholdningsindustrien har Jones mottatt 79 Grammy Award-nominasjoner, vunnet 27 Grammy Awards samt æresprisen Grammy Legends Award i 1991.[18] For sitt virke som komponist, arrangør, dirigent og produsent ble han i 2013 innvalgt i Rock and Roll Hall of Fame.[19]
Quincy Jones ble først kjent som jazzmusiker, men er mest kjent som produsent for de gjennom alle tider mestselgende platene: Thriller av popmusikeren Michael Jackson og veldedighetssangen We Are The World.
Quincy Jones ble født i Chicago i Illinois i USA. Allerede i barneskolen oppdaget Jones musikken da han begynte å spille trompet. Da han var ti år flyttet familien til Bremerton i Washington, hvor Jones ble venner med en ung Ray Charles som senere lærte Jones blindeskrift. De to guttene dannet en duo og spilte ved lokale brylluper og i jazzklubber i det som nå er kjent som Pioneer Square-distriktet i Seattle.
I 1951, da han var 18 år, vant Jones et stipend til Boston Conservatory, Schillinger House i Boston, men han oppga studiene da han mottok et tilbud om å turnere som trompetist med den legendariske orkesterlederen Lionel Hampton. Mens Jones var på turne med Hampton og hans orkester oppdaget Jones at han hadde et uvanlig og unikt talent til å arrangere sanger. Jones flyttet til New York City hvor han fikk flere oppdrag som frilanser med å arrangere sanger for sangere som Sarah Vaughan, Count Basie, Duke Ellington, Gene Krupa og hans gamle venn Ray Charles.
I 1956 turnerte Jones igjen som trompetist og musikalsk leder for Dizzy Gillespie Band i Midtøsten og Sør-Amerika sponset av det amerikanske utenriksdepartementet. Da han kom tilbake til USA, fikk han en kontrakt med plateselskapet ABC Paramount Records og han begynte sin innspillingskarriere som leder av sitt eget orkester. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame og ble i 1996 tildelt MusiCares Person of the Year.
Quincy Jones har vunnet 27 Grammy Awards.
I 1961 blir han A&R hos Mercury Records og visepresident i 1964 – den første afroamerikaneren noensinne.
I 1966 arrangerer og dirigerer Count Basie Storband for Frank Sinatra i Las Vegas. Han arrangerer også sangen I Wanna Be Loved på albumet Songs from The Swinger and Other Swingin' Songs med Ann-Margret.
I 1969 skifter han valsen «In Other Words» til 4/4 og kaller den for «Fly Me to the Moon», den blir en hit.
Han produserer Michael Jacksons første tre solo album: Off the Wall, Thriller og Bad.
Jones ble i 2014 utnevnt til 2. klasse (sølv) av den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner for sin innsats mot apartheid.[20]
Referanser
- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Quincy-Jones, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 27. april 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Munzinger Personen, oppført som Quincy Jones jr., Munzinger IBA 00000020486, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Proleksis Encyclopedia, Proleksis enciklopedija-ID 29241[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 11. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Biographical Dictionary of Afro-American and African Musicians[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.oprah.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Genealogics[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Quincy Jones Academy Awards Acceptance Speech», besøkt 29. februar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.loc.gov[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.britannica.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ National Medal of Arts winner ID quincy-jones[Hentet fra Wikidata]
- ^ commencement.miami.edu[Hentet fra Wikidata]
- ^ Rock and Roll Hall of Fame-ID quincy-jones[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.atlanticcouncil.org[Hentet fra Wikidata]
- ^ Montreux Jazz Festival Database, Wikidata Q99181182
- ^ Montreux Jazz Festival Database, Montreux Jazz Festival konsert ID 2418, Wikidata Q99181182
- ^ «Quincy Jones at 85: 'I'm too old to be full of it'». Mainichi Daily News (engelsk). 21. september 2018. Besøkt 21. september 2018.
- ^ Stone, Rolling (19. april 2013). «2013 Rock and Roll Hall of Fame Induction». Rolling Stone (engelsk). Besøkt 21. september 2018.
- ^ «Media Statement by the Chancellor of the National Orders and Director-General in the Presidency, Dr Cassius Lubisi, at the Union Buildings, Pretoria»Arkivert 29. november 2014 hos Wayback Machine., Sør-Afrikas presidentembete, 16. april 2014.
Eksterne lenker
- (en) Offisielt nettsted
- (en) Quincy Jones – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Quincy Jones – galleri av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Quincy Jones på Internet Movie Database
- (no) Quincy Jones hos Filmfront
- (sv) Quincy Jones i Svensk Filmdatabas
- (da) Quincy Jones på Filmdatabasen
- (fr) Quincy Jones på Allociné
- (en) Quincy Jones på AllMovie
- (en) Quincy Jones hos Rotten Tomatoes
- (en) Quincy Jones hos The Movie Database
- (en) Quincy Jones hos Internet Broadway Database
- (en) Quincy Jones hos Behind The Voice Actors
- (en) Quincy Jones på Apple Music
- (en) Quincy Jones på Discogs
- (en) Quincy Jones på MusicBrainz
- (en) Quincy Jones på SoundCloud
- (en) Quincy Jones på Spotify
- (en) Quincy Jones på Songkick
- (en) Quincy Jones på Last.fm
- (no) Quincy Jones på Rockipedia
- (en) Quincy Jones på Genius — sangtekster
- (en) Quincy Jones på AllMusic
- Quincy Jones på Facebook
- Quincy Jones på Myspace
- Quincy Jones på YouTube
- Quincy Jones på X (tidligere Twitter)
- Fotogalleri, intervju og video
- v
- d
- r
- Y. Frank Freeman (1956)
- Samuel Goldwyn (1957)
- Bob Hope (1959)
- Sol Lesser (1960)
- George Seaton (1961)
- Steve Broidy (1962)
- Edmond L. DePatie (1965)
- George Bagnall (1966)
- Gregory Peck (1967)
- Martha Raye (1968)
- George Jessel (1969)
- Frank Sinatra (1970)
- Rosalind Russell (1972)
- Lew Wasserman (1973)
- Arthur B. Krim (1974)
- Jules C. Stein (1975)
- Charlton Heston (1977)
- Leo Jaffe (1978)
- Robert Benjamin (1979)
- Danny Kaye (1981)
- Walter Mirisch (1982)
- M. J. Frankovich (1983)
- David L. Wolper (1984)
- Charles Rogers (1985)
- Howard W. Koch (1989)
- Audrey Hepburn / Elizabeth Taylor (1992)
- Paul Newman (1993)
- Quincy Jones (1994)
- Arthur Hiller (2001)
- Roger Mayer (2005)
- Sherry Lansing (2007)
- Jerry Lewis (2009)
- Oprah Winfrey (2011)
- Jeffrey Katzenberg (2012)
- Angelina Jolie (2013)
- Harry Belafonte (2014)
- Debbie Reynolds (2015)