Toppen Bech
Toppen Bech | |||
---|---|---|---|
Født | Ellen Åse Fagernæs 28. mars 1939[1] ![]() Oslo | ||
Død | 5. feb. 2024[2][3]![]() Oslo | ||
Beskjeftigelse | Journalist, skribent, redaktør, TV-programleder, radioprogramleder | ||
Søsken | Sven Ole Fagernæs | ||
Barn | Alexandra Bech Gjørv[4] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Språk | Norsk | ||
Utmerkelser | Kongens fortjenstmedalje i gull (2007)[5][6] | ||
IMDb | IMDb |
Ellen Åse Bech Langballe, kjent som Toppen Bech, (1939–2024) var en norsk journalist, redaktør, forfatter og programleder som var ansatt i NRK i over 20 år. Hun mest kjent fra dokumentarserien Herskapelig og underholdningsprogrammet Frokost-TV.[7]
Journalistikk
Bech begynte som vikar i Aftenposten i 1959 og var journalist der de neste ti årene, med kortere studieavbrudd. Etter dette jobbet hun fire år som forlagsredaktør i Den Norske bokklubben der hun bygget opp Bokklubbens Barn. Deretter var hun sjefredaktør i Alle kvinner fra 1974 til 1978. Etter dette fulgte fire år i Sverige med periodiske studier, før hun returnerte til Norge og NRK i 1984. I NRK har hun vært programleder for TV-programmer som Unnskyld at jeg spør, Den blå timen, Frokost-TV og dokumentarserien Herskapelig. Hun ble for alvor kjent da hun overtok roret i Frokost-TV i 1986, først sammen Knut Bjørnsen, så med Brita Blomquist, og senere Terje Sølsnes.Hun var også i en periode programleder i radioprogrammet Nitimen. I 2002 reiste hun til Rwanda for å lage dokumentarfilmen Barnelandet Rwanda, som ble vist på NRK samme år.
TV-oversikt
- 1984: Unnskyld at jeg spør
- 1984–1991: Frokost-TV (gjesteprogramleder fra 1984, fast fra 1986 til 1991)
- 1985–1986: Den blå timen
- 1991–1994: Signaturen (en av flere programledere)
- 1994: Magiske Kenya (dokumentarfilm)
- 1995–1996: Toppen en time
- 1995–1997: Brød, vin og siesta
- 1997–2006: Herskapelig
Forfatterskap
Bech var også forfatter og skrev blant annet bøkene Magiske Kenya og Vandringer i Spania, Herskapelige Norge, Et hus fullt av drømmer og Mormor Farmor. Hun var siden slutten av 1990-årene særlig opptatt av å hjelpe mennesker til å føle seg trygge i sosiale sammenhenger og ga i 2008 ut en bok kalt Skikk og bruk i en ny tid.[8]
Verv (utvalg)
Toppen Bech var Norges første kvinnelige russepresident. Hun satt en årrekke i styret i Kreftforeningen og engasjerte seg i mer en tretti år i å støtte Matare Youth Soccer Association, et sosialt tilbud til barna i Mathareslummen i Nairobi.[trenger referanse]
Kongens fortjenstmedalje i gull
I 2007 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin rolle som kulturformidler i folkeopplysningens tjeneste.[9]
Familie
Toppen Bech var opprinnelig fra Oslo, der hun vokste opp i Husebygrenda.[10] Hun var datter av tidligere skattedirektør Syver Fagernæs og Edel Fagernæs.
Hun giftet seg med Alexander N. Bech i 1961. Ekteskapet oppløst. Hun giftet seg på nytt med tidligere Hydro-direktør Håkon Langballe og bosatte seg i Rygge i Østfold.
Hun var mor til advokat Alexandra Bech Gjørv og Nicolai Bech, samt søster til tidligere regjeringsadvokat Sven Ole Fagernæs.[10]
Referanser
- ^ NRK.no, www.nrk.no, utgitt 2019, besøkt 26. juni 2022[Hentet fra Wikidata]
- ^ Bjørnar Hjellen, «Toppen Bech (84) er død», verkets språk bokmål, utgitt 5. februar 2024, besøkt 5. februar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ VG Nett, «Toppen Bech er død, opplyser datteren til Aftenposten», utgitt 5. februar 2024, besøkt 5. februar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Bjørnar Hjellen, «Toppen Bech (84) er død», verkets språk bokmål, utgitt 5. februar 2024, besøkt 5. februar 2024, «Det er datteren Alexandra Bech Gjørv som opplyser om dødsfallet til Aftenposten, avisen der hun begynte som journalistvikar i 1959»[Hentet fra Wikidata]
- ^ NRK, «Kongens gull til Toppen Bech», verkets språk bokmål, utgitt 17. april 2008, besøkt 5. februar 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Bjørnar Hjellen, «Toppen Bech (84) er død», verkets språk bokmål, utgitt 5. februar 2024, besøkt 5. februar 2024, «I 2007 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Hun fikk den for sin rolle som kulturformidler i folkeopplysningens tjeneste.»[Hentet fra Wikidata]
- ^ Halvorsen, Charlo (6. februar 2024). «Toppen drev tilgjengelig folkeopplysning med stor suksess». www.m24.no. Besøkt 15. august 2024.
- ^ Hoftun, Hanne (14. april 2008). «- Vi er blitt råere mot hverandre». NRK. Besøkt 25. april 2020.
- ^ NRK (17. april 2008). «Kongens gull til Toppen Bech». NRK. Besøkt 25. april 2020.
- ^ a b «Sven Ole Fagernæs: - Livredd for å bli glemt». www.advokatbladet.no (norsk). 31. mars 2017. Besøkt 14. mai 2019.
Eksterne lenker
- (en) Toppen Bech på Internet Movie Database
- (no) Historien om Toppen (NRK, 2002)