Treungen stasjon
![Norges flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Flag_of_Norway_%28ef2b2d_for_red_%26_002868_for_blue%29.svg/22px-Flag_of_Norway_%28ef2b2d_for_red_%26_002868_for_blue%29.svg.png)
![Kart](https://maps.wikimedia.org/img/osm-intl,12,59.015555555556,8.5244444444444,290x290.png?lang=local&domain=no.wikipedia.org&title=Treungen_stasjon&revid=24240663&groups=_f1dcc2a55a5925603473694e68ef2e58676ee0d3)
Treungen stasjon
59°00′56″N 8°31′28″Ø
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/88/Treungen_stasjon_-_lokstall_og_svingskive.jpg/250px-Treungen_stasjon_-_lokstall_og_svingskive.jpg)
Treungen stasjon var endestasjonen på Treungenbanen. Den åpnet som Tveitsund stasjon den 14. desember 1913 og endret navn til Treungen i 1926. Banestrekningen ble lagt om fra smalspor til normalspor i 1946, og trafikken ble nedlagt i 1967. Sporene ble fjernet i 1970.
Stasjonsanlegget ble tegnet av Ivar Næss, som vant en arkitektkonkurranse om strekningen fra Åmli til Treungen. Anlegget på Treungen er det mest omfattende på øvre del av banen. Det omfattet i sin tid, i tillegg til selve stasjonsbygningen, også privet, uthus med varmerom, godshus og lasterampe, lokomotivstall med kullskur, svingskive og vanntårn.
Bygningene er solgt etter avviklingen, og mange av dem står fortsatt. Selve stasjonsbygningen huser en pinsemenighet. I vanntårnet er en steinbutikk. Privetet og lokstallen er også bevart, mens svingskivens grav er fylt med vann.
Litteratur
- Thor Bjerke og Finn Holom (2004). Banedata 2004. Hamar / Oslo: Norsk Jernbaneklubb / Norsk Jernbanemuseum. s. 270. ISBN 82-90286-28-7.
- Thor Bjerke og Ove Tovås (1989). Togbytte på Nelaug. En bok om jernbanene til Arendal, Grimstad og Treungen. Oslo: Norsk jernbaneklubb. s. 160-163.
Forrige stasjon | ![]() | Neste stasjon | ||
---|---|---|---|---|
Endestasjon | Treungenbanen |
Eksterne lenker
- Norsk jernbaneklubb om Treungen stasjon