Culoare terțiară
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Color_diagram_Charles_Hayter.jpg/220px-Color_diagram_Charles_Hayter.jpg)
O culoare terțiară sau culoare intermediară este o culoare realizată prin amestecarea părților egale ale unei culori primare și a unei culori secundare.[1][2]
Culorile terțiare au denumiri generale, un set de nume pentru cercul cromatic RGB și un set diferit pentru cercul cromatic RYB. Aceste nume sunt prezentate mai jos.
O altă definiție a culorii terțiare este oferită de teoreticieni ai culorilor precum Moses Harris [3] și Josef Albers,[4] care sugerează că aceste culori terțiare sunt create prin amestecarea perechilor de culori secundare: portocaliu-verde, verde-violet, violet-portocaliu sau prin amestecarea culorilor complementare. Această abordare a culorii terțiare se referă în mod specific la culoare sub formă de vopsele, pigmenți și coloranți.
Culori primare, secundare și terțiare RGB sau CMY
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/RGB_color_wheel.svg/300px-RGB_color_wheel.svg.png)
Culorile primare dintr-o roată de culori RGB sunt: roșu, verde și albastru, deoarece acestea sunt cele trei culori aditive – culorile primare ale luminii. Culorile secundare din cercul cromatic RGB sunt: cyan, magenta și galben, deoarece acestea sunt cele trei culori sustractive – culorile primare ale pigmentului.
Numele de culori terțiare utilizate în descrierile sistemelor RGB (sau echivalent CMYK ) sunt prezentate mai jos.
cyan | (●) | + | albastru | (●) | = | azur | (●) |
albastru | (●) | + | magenta | (●) | = | violet | (●) |
magenta | (●) | + | roșu | (●) | = | trandafiriu | (●) |
roșu | (●) | + | galben | (●) | = | portocaliu | (●) |
galben | (●) | + | verde | (●) | = | chartreuse | (●) |
verde | (●) | + | cyan | (●) | = | verde primăvară | (●) |
Termeni de culoare terțiară, cuaternară și cvinarie
Termenii pentru culorile terțiare RGB nu sunt stabiliți. Numele celor douăsprezece culori cuaternare sunt variabile, dacă există, deși indigo și stacojiu sunt standard pentru albastru-violet și roșu-vermilion.
|
|
|
Pictură tradițională (RYB)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Color_star-en_%28tertiary_names%29.svg/300px-Color_star-en_%28tertiary_names%29.svg.png)
Culorile primare din cercul cromatic RYB sunt: roșu, galben și albastru. Culorile secundare – portocaliu, verde și purpuriu – sunt realizate prin combinarea culorilor primare.
În sistemul roșu-galben-albastru, așa cum este utilizat în pictura tradițională și designul interior, culorile terțiare sunt denumite în mod obișnuit prin combinarea numelor primare și secundare adiacente.[5][6]
roșu | (●) | + | portocaliu | (●) | = | vermilion (roșu-portocaliu) | (●) |
portocaliu | (●) | + | galben | (●) | = | chihlimbar (galben-portocaliu)[7] | (●) |
galben | (●) | + | verde | (●) | = | chartreuse (galben-verde) | (●) |
verde | (●) | + | albastru | (●) | = | verde-albăstrui (albastru-verde)[7] | (●) |
albastru | (●) | + | purpuriu | (●) | = | violet (albastru-purpuriu) | (●) |
purpuriu | (●) | + | roșu | (●) | = | magenta (roșu-purpuriu) | (●) |
Termeni pentru culori terțiare și cuaternare
Termenii pentru culorile terțiare RYB nu sunt stabiliți. Pentru cele șase nuanțe RYB intermediare între culorile primare și secundare RYB: chihlimbar/ galbenele (galben-portocaliu), vermilion/cinabru (roșu-portocaliu), magenta (roșu-purpuriu), violet (albastru-purpuriu), verde-albăstrui/aqua (albastru-verde) și chartreuse/verde lime (galben–verde) sunt frecvent întâlnite. Denumirile celor douăsprezece culori cuaternare sunt mai variabile, dacă există, deși indigo și stacojiu sunt standard pentru albastru-violet și roșu-vermilion.
Într-un alt sens, o culoare terțiară se obține prin amestecarea pigmenților de culoare secundară. Aceste trei culori sunt: roșcat (portocaliu-purpuriu), ardezie (violet-verde) și citron (verde-portocaliu), cu cele trei culori cuaternare corespunzătoare: prună (roșcat-ardeziu), salvie (ardeziu-citron), bubalin (citron-roșcat) (cu măsliniu folosit uneori fie pentru ardezie, fie pentru citron).[8][9] Dincolo de acestea se află nuanțele de gri (gri-albastru și gri-maro), care se apropie, dar nu ajung niciodată complet la negru.
Terminologia de culoare RYB prezentată mai sus și în probele de culoare prezentate mai jos este derivată în cele din urmă din cartea Chromatography din 1835, o analiză a cercului cromatic RYB de către George Field, un chimist specializat în pigmenți și coloranți.[10]
|
|
|
|
|
|
Compararea cercurilor RGB și RYB
Spre deosebire de cercul cromatic RGB (CMY), cercul cromatic RYB nu are nici o bază științifică. Cercul cromatic RYB a fost inventat cu secole înainte de anii 1890, când s-a constatat prin experiment că magenta, galbenul și cyanul sunt culorile primare ale pigmentului, și nu roșu, galben și albastru.
Cercul cromatic RGB (CMY) a înlocuit în mare măsură cercul tradițional de culori RYB, deoarece este posibil să se afișeze culori mult mai luminoase și mai saturate folosind culorile primare și secundare ale cercului cromatic RGB (CMY). În terminologia teoriei culorii, spațiul de culoare RGB (spațiul de culoare CMY) are o gamă de culori mult mai mare decât spațiul de culoare RYB.
Note
- ^ Marcus Weise and Diana Weynand (). How Video Works. Focal Press. ISBN 978-0-240-80933-5.
- ^ Stan Place and Bobbi Ray Madry (). The Art and Science of Professional Makeup. Thomson Delmar Learning. ISBN 0-87350-361-9.
- ^ Moses Harris (). The Natural System of Colours. Laidler.
- ^ Josef Albers (). Interaction of Color. Yale University Press. ISBN 0-300-01846-0.
- ^ Adrienne L. Zihlman (). The Human Evolution Coloring Book. HarperCollins. ISBN 0-06-273717-1.
- ^ Kathleen Lochen Staiger (). The Oil Painting Course You've Always Wanted: Guided Lessons for Beginners and Experienced Artists. Watson-Guptill. ISBN 0-8230-3259-0.
- ^ a b Susan Crabtree and Peter Beudert (). Scenic Art for the Theatre: History, Tools, and Techniques. Focal Press. ISBN 0-240-80187-3.
- ^ William J. Miskella, 1928, Practical Color Simplified: A Handbook on Lacquering, Enameling, Coloring And Painting, pp
- ^ John Lemos, 1920, "Color Charts for the School Room", in School Arts, vol. 19, pp 580–584
- ^ Maerz and Paul (). A Dictionary of Color. New York. p. 154.
- ^ a b c RGB approximations of RYB tertiary colors, using cubic interpolation.„Archived copy”. Arhivat din original la . Accesat în . The colors are paler than a simple mixture of paints would produce. For the darker, true secondary colors, see secondary color. Pure tertiary colors would be darker still.