Acest articol sau secțiune are mai multe probleme. Puteți să contribuiți la rezolvarea lor sau să le comentați pe pagina de discuție. Pentru ajutor, consultați pagina de îndrumări. - Are bibliografia incompletă sau inexistentă. Marcat din octombrie 2009.
- Conține ghilimele diferite de cele recomandate („ ”). Marcat din octombrie 2009.
Nu ștergeți etichetele înainte de rezolvarea problemelor. |
Plebiscitul din România din 1864 a fost un referendum constituțional prin care s-a aprobat documentul propus de domnitorul Alexandru Ioan Cuza intitulat „Statutul Dezvoltător al Convenției de la Paris” prin care se consfințea crearea Senatului. Practic, prin acest plebiscit s-a introdus în România un sistem parlamentar bicameral. Acesta a funcționat până în 1946, când este aleasă doar Adunarea Deputaților, transformată din 1948 în „Marea Adunare Națională”. România a revenit la bicameralism în 1990. În textul documentului, se prevedea crearea unui parlament bicameral, format din: „Adunarea Electivă” (denumită acum „Camera Deputaților”) și „Adunarea Ponderatrice” (numită și „Corpul Ponderator”, denumită în prezent „Senat”). Plebiscitul din 1864 din Principatele Unite ale Moldovei și Țării Românești a fost primul din istoria României.