Improvizacija (muzika)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Johann_Sebastian_Bach.jpg/180px-Johann_Sebastian_Bach.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Louis_Armstrong_restored.jpg/180px-Louis_Armstrong_restored.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Ella_Fitzgerald_%28Gottlieb_02871%29.jpg/180px-Ella_Fitzgerald_%28Gottlieb_02871%29.jpg)
Improvizacija (fr. improvisation, engl. improvisation , ital. improvvisazione, nem. Improvisation )[1] nastaje kada instrumentalista ili pevač komponuje na licu mesta bez pripreme i bez nota.
Za svirača ili pevača koji improvizuje kažemo da je improvizator (improvizatorka).
Dve vrste improvizacije
Postoje dve vrste improvizacije:
- 1. Potpuna – to je autentično delo trenutka muzičkog izvođača.[2]
- 2. Delimična – kada izvođač improvizuje na osnovu postojećeg melodijskog i harmonskog obrasca.
Istorijski aspekt improvizacije
U istoriji klasične muzike improvizacija je bila veoma cenjena. Mnogi veliki i poznati kompozitori znali su na koncertu da odsviraju-improviziraju (obično je to bilo na klaviru) celi jedan muzički oblik. To je bio njihov pravi "specijalitet" koji je publika željno očekivala. Posebno su im bile omiljene solističke kadence,[3] koje su stvarali na licu mesta koristeći tematski materijal iz koncerta koji su izvodili.
Zastupljenost improvizacije u muzičkim žanrovima
I danas, kao i ranije, improvizacija je veoma cenjena. Zastupljena je gotovo u svim muzičkim žanrovima. Zasigurno je jedna od glavnih odlika džeza, u kome je našla najveću upotrebu.
Dosta manje se koristi u klasičnoj, zabavnoj i narodnoj muzici.
Dva zvučna primera improvizacije:
Dž. Geršvin, Summertime, solo klarinet, Radivoj Lazić | |
Radivoj Lazić, Becino kolo, solo klarinet, Radivoj Lazić | |
Glavne odlike improvizacije i improvizatora
Improvizacija se smatra velikom umetnošću jer je za nju potrebna izuzetna muzikalnost i veliki smisao i stvaralačka nadarenost sa nepresušnim izvorom večito svežih ideja.
Izvođač u improvizaciju unosi vlastite ideje koje moraju biti uvek nove, jednostavne, logične, prirodne, nadahnute, bogate i najvažnije - jedinstvene i originalne.
Sem pomenutog, muzičar koji improvizuje mora dobro da zna teoriju muzike i muzičke stilove. Ovakvi umetnici su malobrojni i često su vrlo angažovani zahvaljujući upravo svom umeću.
Povezano
- Mihailo Živanović - poznati srpski muzičar, instrumentalista i improvizator na klarinetu i bariton saksofonu.
Izvori
- ↑ Vlastimir Peričić, Višejezični rečnik muzičkih termina
- ↑ Radivoj Lazić - Vlastimir Peričić, Osnovi teorije muzike
- ↑ Radivoj Lazić, Škola za klarinet: Učim klarinet I.