Tiouracil
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC naziv 2-tiokso-1H-pirimidin-4-on | |
Identifikacija | |
| |
3D model (Jmol) |
|
ChEBI |
|
ChemSpider |
|
ECHA InfoCard | 100.005.008 |
KEGG[1] |
|
MeSH | Thiouracil |
PubChem[2][3] C ID |
|
UNII |
|
SMILES
| |
Svojstva | |
C4H4N2OS | |
Molarna masa | 128,153 |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Tiouracil je sumporni analog uracila, kao i familija molekula baziranih na toj strukturi. Ova supstanca je istorijski značajna u pripremi antitiroida. Tiouracil je prvi put korišten 1943. kao terapija za Gravesovu bolest.[4] Lek je ostao u oputrebi.
Reference
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ Gerabek, Werner E. (2005). Enzyklopädie Medizingeschichte. Walter de Gruyter. стр. 152. ISBN 978-3-11-015714-7.
Spoljašnje veze
![]() | Molimo Vas, obratite pažnju na važno upozorenje u vezi sa temama iz oblasti medicine (zdravlja). |