Coronaviridae
Coronaviridae | |
![]() Elektronmikroskopbild med virioner av severe acute respiratory syndrome coronavirus 2. | |
Systematik | |
---|---|
Rike | Riboviria |
Ordning | Nidovirales |
Underordning | Cornidovirineae |
Familj | Coronaviridae |
Underfamiljer och släkten | |
|
Coronaviridae är en familj av enkelsträngade RNA-virus som ibland sprids zoonotiskt.[2][3][4] Virusfamiljen ingår i ordningen Nidovirales och underordningen Cornidovirineae. Familjen består av två underfamiljer, fem släkten och 24 undersläkten.[1]
De mest kända virusen inom familjen är de humana coronavirusen. Bland dessa finns humant coronavirus 229E (HCoV-229E) och humant coronavirus OC43 (HCoV-OC43) som orsakar vanlig förkylning. De humana coronavirusen inkluderar även severe acute respiratory syndrome coronavirus (SARS-CoV), severe acute respiratory syndrome coronavirus 2 (SARS-CoV-2) och middle east respiratory syndrome coronavirus (MERS-CoV) som kan orsaka allvarligare och ibland dödliga lunginflammationer.[3][4]
Virus inom familjen har hittats hos vissa fåglar samt hos däggdjur som människan, fladdermöss, grisar, kameler, möss, katter, hundar, maskpalmmårdar och myrkottar[5].[4]
Underfamiljer, släkten och undersläkten:[1]
- Orthocoronavirinae
- Alphacoronavirus
- Colacovirus
- Decacovirus
- Duvinacovirus
- Luchacovirus
- Minacovirus
- Minunacovirus
- Myotacovirus
- Nyctacovirus
- Pedacovirus
- Rhinacovirus
- Setracovirus
- Tegacovirus
- Betacoronavirus
- Embecovirus
- Hibecovirus
- Merbecovirus
- Nobecovirus
- Sarbecovirus
- Deltacoronavirus
- Andecovirus
- Buldecovirus
- Herdecovirus
- Moordecovirus
- Gammacoronavirus
- Cegacovirus
- Igacovirus
- Alphacoronavirus
Se även
Källor
- ^ [a b c] ”International Committee on Taxonomy of Viruses (ICTV)” (på engelska). talk.ictvonline.org. https://talk.ictvonline.org/taxonomy/. Läst 29 februari 2020.
- ^ Poutanen, Susan M. (2012-01-01). Sarah S. Long. red (på engelska). Principles and Practice of Pediatric Infectious Diseases (Fourth Edition). Content Repository Only!. sid. 1117–1120.e4. ISBN 978-1-4377-2702-9. http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/B9781437727029002245. Läst 29 februari 2020
- ^ [a b] Su, Shuo; Wong, Gary; Shi, Weifeng; Liu, Jun; Lai, Alexander C. K.; Zhou, Jiyong (2016-06-01). ”Epidemiology, Genetic Recombination, and Pathogenesis of Coronaviruses” (på engelska). Trends in Microbiology 24 (6): sid. 490–502. doi:10.1016/j.tim.2016.03.003. ISSN 0966-842X. http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0966842X16000718. Läst 29 februari 2020.
- ^ [a b c] Lu, Roujian; Zhao, Xiang; Li, Juan; Niu, Peihua; Yang, Bo; Wu, Honglong (2020-02-22). ”Genomic characterisation and epidemiology of 2019 novel coronavirus: implications for virus origins and receptor binding” (på english). The Lancet 395 (10224): sid. 565–574. doi:10.1016/S0140-6736(20)30251-8. ISSN 0140-6736. PMID 32007145. https://www.thelancet.com/journals/lancet/article/PIIS0140-6736(20)30251-8/abstract. Läst 29 februari 2020.
- ^ Cyranoski, David (2020-02-07). ”Did pangolins spread the China coronavirus to people?” (på engelska). Nature. doi:10.1038/d41586-020-00364-2. https://www.nature.com/articles/d41586-020-00364-2. Läst 9 februari 2020.