Eptesicus bottae
Eptesicus bottae Status i världen: Livskraftig (lc)[1] | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Klass | Däggdjur Mammalia |
Infraklass | Högre däggdjur Eutheria |
Ordning | Fladdermöss Chiroptera |
Familj | Läderlappar Vespertilionidae |
Släkte | Eptesicus |
Art | Eptesicus bottae |
Vetenskapligt namn | |
§ Eptesicus bottae | |
Auktor | (Peters, 1869) |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Eptesicus bottae[2][3] är en fladdermusart som först beskrevs av Peters 1869. Eptesicus bottae ingår i släktet Eptesicus och familjen läderlappar.[4][5] IUCN kategoriserar arten globalt som livskraftig.[1] Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på den person som fångade det exemplar som användes för artens beskrivning (holotyp).[6]
Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.[4] Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 7 underarter.[2]
Denna fladdermus förekommer från Egypten och Turkiet till Kazakstan och nordvästra Indien. Arten vistas i halvtorra områden. Individerna vilar i bergssprickor, byggnader och ruiner. Flockens storlek är beroende på utbredningsområdet. Ibland vilar individerna ensam, mera ofta finns små grupper med 2 till 3 medlemmar och sällan bildas stora kolonier med 200 individer.[1]
Arten blir 92 till 97 mm lång (huvud och bål), har en 39 till 43 mm lång svans och cirka 40 mm långa underarmar. Den vita undersidan står i kontrast till den brunaktiga ovansidan och det bruna ansiktet. En region från nosens spets över ögonen till öronen är bara glest täckta med hår.[6] Eptesicus bottae har inga hudflikar (blad) på näsan och de 13 till 18 mm långa öronen är inte sammanlänkade med varandra. På varje sida har arten fyra kindtänder i överkäken och fem kindtänder i underkäken. Förutom könsorganen finns inga yttre skillnader mellan hanar och honor. Honor är bara lite större. Artens flygmembran har en mörkbrun till svartaktig färg. Svansen är i genomsnitt 3,5 mm längre än flygmembranen mellan bakbenen.[7]
Eptesicus bottae är liksom flera andra fladdermöss aktiv på natten och den jagar insekter med hjälp av ekolokalisering. Honor föder en eller sällan två ungar per kull. Arten har ett för fladdermöss långt liv. Vissa individer blir 19 år gamla.[6]
Källor
- ^ [a b c] 2008 Eptesicus bottae Från: IUCN 2012. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2012.2 <www.iucnredlist.org>. Läst 24 oktober 2012.
- ^ [a b] Wilson, Don E., and DeeAnn M. Reeder, eds. (2005) , Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, 3rd ed., Eptesicus bottae
- ^ Wilson, Don E., and F. Russell Cole (2000) , Common Names of Mammals of the World
- ^ [a b] Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.) (1 september 2011). ”Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.”. Species 2000: Reading, UK. http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/eptesicus+bottae/match/1. Läst 24 september 2012.
- ^ ITIS: The Integrated Taxonomic Information System. Orrell T. (custodian), 2011-04-26
- ^ [a b c] Richard Hoath (30 april 2010). ”Botta’s serotine”. ARKive. Arkiverad från originalet den 25 maj 2016. https://web.archive.org/web/20160525132114/http://www.arkive.org/bottas-serotine/eptesicus-bottae/. Läst 13 mars 2016.
- ^ Kingdon, Jonathan (2013). ”Botta’s Serotine” (på engelska). Mammals of Africa. "4". A & C Black. sid. 552. ISBN 9781408122549
Externa länkar
Wikispecies har information om Eptesicus bottae.
Artförteckning
|