Gullrisbock
Gullrisbock Status i Sverige: Sårbar[1] | |
| |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Leddjur Arthropoda |
Understam | Sexfotingar Hexapoda |
Klass | Insekter Insecta |
Ordning | Skalbaggar Coleoptera |
Familj | Långhorningar Cerambycidae |
Underfamilj | Äkta bockbaggar Lamiinae |
Släkte | Phytoecia |
Art | Gullrisbock P. nigricornis |
Vetenskapligt namn | |
§ Phytoecia nigricornis | |
Auktor | Fabricius, 1781 |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Gullrisbock (Phytoecia nigricornis) är en art i insektsordningen skalbaggar som tillhör familjen långhorningar.
Kännetecken
Gullrisbocken blir 7 till 12 millimeter lång och har kraftiga ben och långa antenner. Kroppen är svart med en fin och tät gråaktig behåring.
Utbredning
Gullrisbockens utbredningsområde omfattar mellersta och södra Europa, Baltikum och Finland samt Skåne och Blekinge i Sverige.
Status
I Sverige är gullrisbocken klassad som sårbar av ArtDataBanken. De största hoten mot arten är igenväxning och exploatering av dess livsmiljöer.
Levnadssätt
Gullrisbockens habitat är varma, öppna och torra ängsmarker med växter som gullris, renfana, prästkrage och gråbo. I Sverige är gullris den enda kända värdväxten för arten.
Fortplantningen sker på sommaren och utvecklingen från ägg till imago tar ett år. Larven övervintrar i värdväxtens rothals och förpuppar sig i maj. De fullbildade skalbaggarna uppträder sedan i juni till juli.
Referenser
- ^ Artdatabankens faktablad om Gullrisbock Läst 19 mars 2009.