Kaliumkromat
![]() | Den här artikeln behöver källhänvisningar för att kunna verifieras. (2019-10) Åtgärda genom att lägga till pålitliga källor (gärna som fotnoter). Uppgifter utan källhänvisning kan ifrågasättas och tas bort utan att det behöver diskuteras på diskussionssidan. |
Kaliumkromat | |
![]() | |
Systematiskt namn | Kaliumkromat |
---|---|
Kemisk formel | K2CrO4 |
Molmassa | 194,1903 g/mol |
Utseende | Gula kristaller |
CAS-nummer | 7789-00-6 |
SMILES | [O-][Cr](=O)(=O)[O-].[K+].[K+] |
Egenskaper | |
Densitet | 2,73 g/cm³ |
Löslighet (vatten) | 637 g/l |
Smältpunkt | 968 °C |
Kokpunkt | 1000 °C |
Faror | |
Huvudfara | ![]() ![]() |
NFPA 704 |
0 3 1 OX |
SI-enheter & STP används om ej annat angivits |
Kaliumkromat (K2CrO4) är ett salt av kalium och kromsyra.
Egenskaper
Kaliumkromat bildar vid rumstemperatur klargula kristaller. Om ämnet värms upp till 670 °C övergår det till α-form med röda kristaller. Ämnet är ett starkt oxidationsmedel och kan reagera häftigt med brännbara material. Det är lösligt i vatten, men inte i alkoholer. Det är också giftigt och cancerogent.
Framställning
Kaliumkromat framställs av kaliumdikromat (K2Cr2O7) och kaliumkarbonat (K2CO3).
Användning
Kaliumkromat används som pH-indikator. När kaliumkromat surgörs bildas kaliumdikromat som är röd-orange.