Michał Serwacy Wiśniowiecki
Michał Serwacy Wiśniowiecki | |
![]() | |
Född | 13 maj 1680[1] Lviv |
---|---|
Död | 18 september 1744 eller 16 september 1744[2] Merkinė, Litauen |
Begravd | Wiśniowiec |
Medborgare i | Storfurstendömet Litauen och Polsk-litauiska samväldet |
Utbildad vid | Lvivs jesuitkollegium ![]() |
Sysselsättning | Diplomat |
Befattning | |
Marshal of the Court of the Grand Duchy of Lithuania Liste over marskalkene i Sejmen 1548-1793 1703 års Sejm Staroste de Gliniany Staroste de Wolkow Staroste de Tuchola Regimentarz Staroste de Wilkowice Staroste Staroste de Wilka Deputerad till den första polska republikens sejm 1703 års Sejm Starosta merecki Войт пінскі (1701–1737)[3] Staroste de Pinsk (1701–1735)[1] Field lithuanian hetman (1702–1703)[4][5] Great Hetman of Lithuania (1703–1707)[6][5] Castellan of Vilnius (1703–1706)[7] Voivode of Vilnius (1706–1707)[8] Field lithuanian hetman (1707–1709)[4] Grand Chancellor of the Grand Duchy of Lithuania (1720–1735)[9] Great Hetman of Lithuania (1735–1744)[10] Voivode of Vilnius (1735–1744)[11] | |
Maka | Katarzyna Dolska (g. 1695–1725, makas/makes död)[1][12] Józefa Maria Magdalena (g. 1725–1728, makas/makes död) Tekla Róża Radziwiłł (g. 1730–1744, personens död)[13] |
Barn | Anna Korybut-Wiśniowiecka (f. 1700) Barabora Alžběta Zámojská (f. 1701) |
Föräldrar | Konstanty Krzysztof Wiśniowiecki Anna Dolska |
Utmärkelser | |
Vita örnens orden | |
Heraldiskt vapen | |
![]() | |
Redigera Wikidata |
Michał Serwacy Wiśniowiecki, född 1680, död 16 september 1744, var en polsk-litauisk adelsman. Han var hetman av Litauen och vojvod av Vilnius.
Wiśniowiecki utnämndes 1702 till fälthetman, kämpade kraftigt mot Jan Kazimierz Sapieha och förde på egen hand mot svenskarna ett misslyckat fälttåg, varunder han förövade många grymheter och plundrade många skatter, som svenskarna sedan tog på hans gods i Pinsk 1706. Efter freden i Altranstädt övergick han på Stanisław I Leszczyńskis sida och råkade i rysk fångenskap. Han rymde därifrån till utlandet, men återkom 1716 och försonade sig med kungen. Efter August II:s död (1733) spelade han en framstående roll och traktade själv efter kronan. Efter August III:s val övergick han till ryssarna. Han författade några religiösa skrifter på latin och polska.
Med honom utslockade den polsk-litauiska adelsätten Wiśniowiecki.
Källor
- Wiśniowiecki, 4. Michał Serwacy i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1921)
Noter
- ^ [a b c] Andrzej Rachuba (red.), Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, t. VIII, Ziemia brzeska i województwo brzeskie XIV‒XVIII wiek, 2020, s. 306, ISBN 978-83-65880-89-5, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 76, 153, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Andrzej Rachuba (red.), Urzędnicy Wielkiego Księstwa Litewskiego. Spisy, t. VIII, Ziemia brzeska i województwo brzeskie XIV‒XVIII wiek, 2020, s. 326, ISBN 978-83-65880-89-5, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 157, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Stanisław Ptaszycki, Dostojnicy Litewscy: rozbiór krytyczny i uzupełnienie dzieła Józefa Wolffa "Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego (1388―1795)", Kraków, 1885, Ateneum, 1886, s. 9, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 152, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 83, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 75–76, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 162, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 153, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Senatorowie i dygnitarze Wielkiego Księstwa Litewskiego 1386—1795, 1885, s. 76, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Józef Wolff (red.), Kniaziowie litewsko-ruscy od końca czternastego wieku, 1895, s. 51, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Radziwiłłowie herbu Trąby, Polish Central Archives of Historical Records och Wydawnictwo DiG, 1996, ISBN 83-85490-62-0, läs online.[källa från Wikidata]
Externa länkar
Wikisource har originalverk som rör Wiśniowieckis roll under inledningen av Stora nordiska kriget.
Wiśniowieckis roll under inledningen av Stora nordiska kriget