Rainer Mahlamäki
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Museum_of_the_History_of_Polish_Jews_in_Warsaw_building_0010.jpg/250px-Museum_of_the_History_of_Polish_Jews_in_Warsaw_building_0010.jpg)
Rainer Allan Mahlamäki, född 12 juni 1956 i Ilmola, är en finländsk arkitekt och professor vid Uleåborgs universitet.
Arkitektonisk verksamhet
Mahlamäki utexaminerades som arkitekt från Tammerfors tekniska universitet 1986.[1] Tillsammans med kollegan Ilmari Lahdelma har han gjort sig känd genom en modernistisk träarkitektur med ett individuellt formspråk. Till deras främsta verk hör Lusto − Finlands skogsmuseum vid Punkaharju, Nyslott (1994, tillbyggnad 2005) och Kaustby centrum för etnografisk konst (fi. Kaustisen Kansantaiteenkeskus, 1997). I dessa byggnader kombineras lätt bruntjärade träfasader och spjälverk med noggrant utstuderade stålkonstruktioner.
År 2005 vann de tävlingen för Museet för de polska judarnas historia Polin i Warszawa i Polen, vilket uppfördes 2013.[2] Projektet belönades ett år senare med det nyinstiftade Finlandiapriset för arkitektur.[3] År 2015 var det med på nomineringslistan till Mies van der Rohe-priset.[4]
Det 2013 uppförda Finlands naturcentrum Haltia i Esbo[5] belönades samma år med Årets träpris[6].
Bland övriga projekt kan nämnas ålderdomshem i Hausjärvi (1986) och Ilmola (1993), tillbyggnader till Tammerfors universitet (jämte Matti Seppänen 1995) och Helsingfors universitet (Physicum 2001), Vasa stadsbibliotek (2001) samt service- och verksamhetscentret för synskadade Iiris (2003), flera av dem erhållna genom segrande tävlingsförslag. Byrån har även ritat ett flertal bostadsbyggnader i huvudstadsregionen (Helsingforsregionen) och i Rotterdam.
Från 2007 till 2011 var Mahlamäki ordförande för Finlands arkitektförbund.[1]
Akademisk verksamhet
Mahlamäki har sedan 1997 tjänstgjort som professor i modern arkitektur vid Uleåborgs universitet. Från 2014 till 2015 var han utbildningsdekan[1] vid fakulteten för arkitektur och i september 2015 efterträdde han Helka-Liisa Hentilä som dekanus.[7]
Källor
- ^ [a b c] ”Rainer Mahlamäki”. Lahdelma & Mahlamäki Architects. Arkiverad från originalet den 24 december 2016. https://web.archive.org/web/20161224071518/http://www.ark-l-m.fi/rainer-mahlamaki.html. Läst 1 juli 2016.
- ^ ”Museum Of The History Of Polish Jews / Lahdelma & Mahlamäki + Kuryłowicz & Associates”. ArchDaily. 26 oktober 2013. http://www.archdaily.com/441658/museum-of-the-history-of-polish-jews-lahdelma-and-mahlamaki-kurylowicz-and-associates/. Läst 1 juli 2016.
- ^ Weckström, Nina (4 november 2014). ”Finskt pris till judiskt museum”. Hufvudstadsbladet. http://gamla.hbl.fi/nyheter/2014-11-04/677511/finskt-pris-till-judiskt-museum. Läst 1 juli 2016.
- ^ ”POLIN - Museum of the History of Polish Jews”. Fundació Mies van der Rohe. http://www.miesarch.com/work/585. Läst 1 juli 2016.
- ^ ”Finnish Nature Center Haltia / Lahdelma & Mahlamäki”. ArchDaily. 29 februari 2016. http://www.archdaily.com/782769/finnish-nature-center-haltia-lahdelma-and-mahlamaki. Läst 1 juli 2016.
- ^ ”Vuoden Puupalkinto Rainer Mahlamäelle”. Oulun yliopisto. 20 december 2013. Arkiverad från originalet den 20 augusti 2016. https://web.archive.org/web/20160820023551/http://www.oulu.fi/yliopisto/node/37131. Läst 1 juli 2016.
- ^ ”Rainer Mahlamäki arkkitehtuurin tiedekunnan dekaaniksi”. Oulun yliopisto. 26 augusti 2015. Arkiverad från originalet den 20 augusti 2016. https://web.archive.org/web/20160820051344/http://www.oulu.fi/yliopisto/node/37551. Läst 1 juli 2016.
- Rainer Mahlamäki i Uppslagsverket Finland (webbupplaga, 2012). CC-BY-SA 4.0
|