Дуже дрібний буржуа (фільм, 1977)
Дуже дрібний буржуа![]() | |
---|---|
італ. Un borghese piccolo piccolo | |
![]() | |
Жанр | трагікомедія |
Режисер | Маріо Монічеллі |
Продюсери | Ауреліо Де Лаурентіс Луїджі Де Лаурентіс |
Сценаристи | Серджо Амідеї Маріо Монічеллі |
На основі | роману Вінченцо Черамі |
У головних ролях | Альберто Сорді Шеллі Вінтерс Ромоло Валлі Вінченцо Крочітті |
Оператор | Маріо Вульпіані |
Композитор | Джанкарло К'ярамелльо |
Монтаж | Руджеро Мастроянні |
Художник | Лоренцо Баральдіd |
Кінокомпанія | Auro Cinematografica Cineriz |
Дистриб'ютор | Cinerizd |
Тривалість | 118 хв. |
Мова | італійська |
Країна | ![]() |
Рік | 1977 |
IMDb | ID 0129794 |
Рейтинг | IMDb: ![]() |
«Дуже дрібний буржуа» (італ. Un borghese piccolo piccolo, англ. An Average Little Man) — італійська трагікомедія 1977 року режисера Маріо Монічеллі, знята за сценарієм Серджо Амідеї та Маріо Монічеллі на основі однойменного роману Вінченцо Черамі. Фільм був внесений до списку 100 італійських фільмів, які потрібно зберегти (100 film italiani da salvare), від післявоєнних до вісімдесятих років. Перша половина фільму є прекрасним прикладом італійської комедії, однак друга частина є психологічною драмою і трагедією. Фільм був представлений на 30-му Каннському кінофестивалі 1977 року.
Сюжет
Джованні Вівальді (Альберто Сорді) — дрібний службовець, він здатний на все, щоб влаштувати сина Маріо (Вінченцо Крочітті) на державну службу. Його дружина Амалія (Шеллі Вінтерс) також обожнює свого сина. Та їх спокійний світ руйнується, коли випадкова куля грабіжників банку вбиває на вулиці Маріо. І тоді Вівальді хоче помститися.
Ролі виконують
- Альберто Сорді — Джованні Вівальді
- Шеллі Вінтерс — Амалія Вівальді, його дружина
- Вінченцо Крочітті[it] — Маріо Вівальді, їх син
- Ромоло Валлі[it] — д-р Спаціоні
- Енріко Берускі[it] — офіціант Тоті
- Едоардо Флоріо — Пенна
Нагороди
- 1977 Премія Давида ді Донателло [1]:
- за найкращий фільм, разом з фільмом «Пустеля Тартарі» (Il deserto dei Tartari, 1976)
- за найкращу режисерську роботу — Маріо Монічеллі, разом з режисером Валеріо Дзурліні, фільм «Пустеля Тартарі» (1976)
- за найкращу чоловічу роль — Альберто Сорді
- спеціальна премія за гру[it] — Вінченцо Крочітті[it]
- спеціальна премія за гру — Шеллі Вінтерс
- 1977 Премія «Золотий кубок» (Golden Goblet, Італія):
- Премія «Золотий кубок» найкращому акторові[it] — Альберто Сорді
- 1977 Премія «Срібна стрічка» Італійського національного синдикату кіножурналістів:
- найкращому акторові — Альберто Сорді
- найкращому акторові другого плану[it] — Ромоло Валлі
- найкращому початкуючому акторові — Вінченцо Крочітті
- за найкращий сценарій[it] — Серджо Амідеї, Маріо Монічеллі
Примітки
- ↑ Cronologia dei premi david di donatello. 1956 [Архівовано 26 квітня 2016 у Wayback Machine.] (італ.)
Посилання
«Дуже дрібний буржуа» на сайті IMDb (англ.)
(18.06.2023)
- п
- о
- р
- Слідство у справі громадянина поза всякими підозрами
- Метелло (1970)
- Конформіст
- Сад Фінці-Контіні
- Ватерлоо (1971)
- Робітничий клас іде в рай
- Таке незвичайне кохання (1972)
- Альфредо, Альфредо
- Людвіг (1973)
- Амаркорд
- Хліб і шоколад (1974)
- Справи пристойних людей
- Сімейний портрет в інтер'єрі (1975)
- Ясновельможні трупи (1976)
- Пустеля Тартарі
- Дуже дрібний буржуа (1977)
- Залізний префект
- Ім'ям папи-короля (1978)
- Христос зупинився в Еболі / Забути Венецію / Дерево для черевиків (1979)
- Розпочну з трьох (1981)
- Тальк (1982)
- Ніч Святого Лоренцо (1983)
- Бал
- І корабель пливе… (1984)
- Кармен (1985)
- Сподіваємося, що буде дівчинка (1986)
- Сім'я (1987)
- Останній імператор (1988)
- Легенда про святого пияка (1989)
- Відкриті двері (1990)
- Середземне море
- Надвечір (1991)
- Викрадач дітей (1992)
- Великий кавун (1993)
- Дорогий щоденнику (1994)
- Школа (1995)
- Відпустка в серпні (1996)
- Перемир'я (1997)
- Життя прекрасне (1998)
- Не від миру сього (1999)
- Хліб і тюльпани (2000)
- Кімната сина (2001)
- Великий Медічі: лицар війни (2002)
- Вікно навпроти (2003)
- Найкращі роки молодості (2004)
- Наслідки кохання (2005)
- Кайман (2006)
- Незнайомка (2007)
- Дівчина біля озера (2008)
- Гомора (2009)
- Той, хто прийде (2010)
- Ми вірили (2011)
- Цезар має померти (2012)
- Найкраща пропозиція (2013)
- Ціна людини (2014)
- Чорні душі (2015)
- Ідеальні незнайомці (2016)
- Як навіжені (2017)
- Кохання і злочинний світ (2018)
- Догмен (2019)
- Зрадник (2020)
![Категорія](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Symbol_category_class.svg/16px-Symbol_category_class.svg.png)
|