Паризька кліматична угода (2015)
Паризька угода | |
---|---|
![]() UNFCCC | |
Тип | міжнародний договір і протокол про довкілляd |
Підготовлено | 30.11. – 12.12.2015 |
Підписано | 22 квітня 2016 |
Місце | Нью-Йорк |
Чинність | 4 листопада 2016 |
Умови | Ратифікація/Схвалення не менше ніж 55 членами UNFCCC, які в сумі відповідальні за не менше 55% світових викидів парникових газів |
Підписанти | підписана |
Зберігається | Генеральний секретар ООН |
Мови | англійська, арабська, китайська, іспанська, російська та французька |
![]() |
Паризька угода (фр. L'accord de Paris) — угода в межах Рамкової конвенції ООН про зміну клімату (UNFCCC) щодо регулювання заходів зі зменшення викидів діоксиду вуглецю з 2020 р. Паризька хартія має прийти на зміну Кіотському протоколу. Текст угоди було погоджено на 21-й Конференції учасників UNFCCC у Парижі та прийнято консенсусом 12 грудня 2015. Голова конференції Лоран Фабіус, міністр закордонних справ Франції, зазначив, що цей «амбітний і збалансований» план був «історичною поворотною точкою» у меті зменшення темпів глобального потепління[1]. Угода набрала чинності 4 листопада 2016 року[2]. На відміну від Кіотського протоколу, Паризька кліматична угода передбачає, що зобов'язання зі скорочення шкідливих викидів в атмосферу беруть на себе всі держави, незалежно від ступеня їхнього економічного розвитку.
Президент США Джо Байден після вступу на посаду глави держави підписав документ про повернення Сполучених Штатів до Паризької кліматичної угоди.[3]
Зміст угоди
Мета
Мета Угоди викладена у 2 розділі — «підсилення впровадження» Рамкової конвенції про зміну клімату шляхом[4]:
- «(a) утримання зростання середньої світової температури на рівні значно нижче +2 °C від доіндустріальних рівнів та спрямовувати зусилля на обмеження зростання температури до +1,5 °C від доіндустріальних рівнів, оскільки це значно зменшить ризики зміни клімату та впливи на них;
- (b) збільшення здатності адаптуватися до негативних впливів зміни клімату, підтримка протидій змінам клімату, розвиток з низькими викидами парникових газів у спосіб, що не загрожує виробництву харчів;
- (c) гармонізація фінансових потоків зі шляхом розвитку, з протидіями змінам клімату та з низькими викидами парникових газів».
Крім того, країни намагатимуться досягти «поворотної точки викидів парникових газів якомога швидше» (оскільки викиди парникових газів надовго затримуються в атмосфері, а розвиток і зростання добробуту бідних і найбідніших країн веде до зростання їхніх викидів парникових газів, існує кумулятивний ефект, тому чим на вищому рівні накопичення парникових газів буде досягнуто поворотної точки — піку, після чого піде падіння, тим більшим буде негативний вплив на клімат, і відповідно, важчими та дорожчими зусилля з мінімізації наслідків).
Національно-визначений внесок
Участь кожної окремої країни в досягненні світової мети визначається нею індивідуально та має назву «національно-визначений внесок» (НВВ, англ. nationally determined contribution, NDC). Угода вимагає, щоб такий внесок був «амбітним» та встановленим «з метою досягнення цілі Угоди». Щодо участі країна звітує і її переглядають кожні 5 років. Участь країни реєструють у секретаріаті Рамкової конвенції. Кожні наступні параметри участі повинні бути більш амбітними, ніж попередні. Країни можуть кооперуватись і поєднувати свої національно визначені параметри участі. Під час Конференції ООН з питань клімату 2015 країни-учасники встановили собі зобов'язання — «Цільову національно визначену участь» (англ. Intended Nationally Determined Contribution), які будуть слугувати початковою національно визначеною участю, якщо країна не надасть іншу у встановленому Угодою порядку.
Рівень національно визначеної участі кожної країни[5] встановить зобов'язальну мету, як було і в Кіотському протоколі[6]. Однак не буде механізму примусити[7] країну встановити мету в її національно визначеній участі до певної дати чи наслідків, якщо така мета в національно визначеній участі не буде досягнута[5][8]; буде лише система «іменування та осоромлення»[9].
Україна
Наприкінці липня 2021 року уряд України затвердив Оновлений національний визначений внесок України до Паризької Угоди, згідно з яким актуальна кліматична мета України — скоротити до 2030 року викиди парникових газів до рівня 35% порівняно з 1990 роком[10]. Водночас у 2019 році викиди парникових газів в Україні вже були меншими на 62,4% порівняно з 1990 роком внаслідок занепаду промисловості після розпаду СРСР, економічних криз та війни на Донбасі. Тож якщо брати за точку відліку останній рік перед початком пандемії COVID-19, то уряд України зобов’язується знизити викиди парникових газів на 7% до 2030 року порівняно з доковідним 2019 роком. З огляду на це кліматична мета України оцінюється міжнародними дослідниками як «вкрай недостатня» для утримання глобального потепління на рівні 1,5–2°С, а отже як така, що йде всупереч Паризькій угоді[11].
Глобальна перевірка
Виконання Угоди всіма підписантами загалом буде оцінюватись кожні 5 років, перша така оцінка — у 2023 році. Результати оцінок будуть використовуватись для встановлення нової національно визначеної участі країн-учасників на наступний період[12]. Глобальна перевірка не буде перевіряти індивідуальну участь/досягнення окремих країн, а буде аналізом, що було глобально досягнуто і що слід ще зробити.
Історія
У межах Рамкової конвенції ООН про зміну клімату дозволено приймати юридичні інструменти для досягнення цілей Конвенції. На 2008—2012 заходи зі зменшення викидів парникових газів були погоджені Кіотським протоколом 1997 року. Обсяг протоколу продовжений до 2020 Доською зміною до нього від 2012[13].
Під час Конференції ООН зі зміни клімату 2011 року була прийнята Дурбанська платформа (та заснована відповідна робоча група «Ad Hoc Working Group on the Durban Platform for Enhanced Action») з метою узгодження юридичного інструменту для управління заходами з мінімізації зміни клімату після 2020; створений інструмент мав бути прийнятий 2015 року[14]. У 2020 році США стали першою країною, що вийшла з угоди[15]. Серед причин виходу з Паризької угоди Трамп називав «несправедливі економічні обмеження, які вона накладає на американських робітників, бізнесменів і платників податків». Він також підкреслював, що даний крок приймається в інтересах американських компаній, що працюють в сфері видобутку корисних копалин.
Схвалення
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/COP21_participants_-_30_Nov_2015_%2823430273715%29.jpg/220px-COP21_participants_-_30_Nov_2015_%2823430273715%29.jpg)
На завершення 21-ї Конференції зі зміни клімату 12 грудня 2015 остаточний текст Паризької угоди був погоджений консенсусом всіх 195 країн-підписантів Рамкової конвенції та Європейського Союзу[16] з метою зменшення викидів як частини зусиль зі зменшення незв'язаних обсягів парникових газів. На 12-ти сторінках Угоди[17] учасники пообіцяли зменшити свої викиди вуглецю «якомога швидше» та докласти максимальних зусиль для обмеження глобального потепління на рівні «значно нижче +2 °C»[18]. Не є офіційною частиною Паризької угоди, а отже юридично не зобов'язувальна[19], домовленість про (зобов'язальні) наміри надавати щорічно 100 мільярдів доларів країнам, що розвиваються, для впровадження нових процедур для мінімізації зміни клімату[20].
Набрання чинності
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/ParisAgreement.svg/345px-ParisAgreement.svg.png)
Угода стала доступною для підписання у квітні 2016 року для всіх 197 учасників Рамкової конвенції ООН про зміну клімату (всі члени ООН та Острови Кука, Ніуе, Палестинська держава та Європейський Союз). Угода набере чинності лише, якщо її ратифікують/схвалять не менше 55 країн які виробляють не менше 55 % світових викидів парникових газів[21].
Президент США Барак Обама схвально висловився про Угоду як «амбітну» та «історичну»[6], проте наступний президент Трамп відкинув угоду.[22][23] Після завершення строку президентства Трампа, наступний президент Байден, у перший день своєї каденції розпорядився щодо поновлення участі США у Пазизькій угоді.[24]
Станом на 26 липня 2016 року, угоду підписали 177 країн та Європейський Союз. 22 з цих країн ратифікували угоду[25].
Україна підписала Угоду 22 квітня 2016 року в Нью-Йорку та була однією з перших держав, що її ратифікували[11]. Верховна Рада України її ратифікувала 14 липня 2016 року[26]. Президент України Петро Порошенко підписав закон «Про ратифікацію Паризької угоди» 1 серпня 2016 року[27].
Угода набрала чинності 4 листопада 2016 року після того, як 5 жовтня до неї приєдналися Канада, Болівія, Непал, Європейський Союз і низка країн ЄС. На той момент угоду ратифікували 72 країни, на які припадає понад 56 % викидів парникових газів у світі. Умовою для вступу угоди в силу була ратифікація 55 країнами, на які припадає принаймні 55 % загальносвітового обсягу викидів парникових газів[2].
Критика
Хоча узгодження тексту Угоди було схвалено багатьма, у тому числі Генеральним секретарем ООН Пан Гі Муном[21], одразу з'явилась і критика. Так професор Джеймс Гансен, колишній вчений НАСА та експерт зі зміни клімату, висловив свій гнів щодо того, що більша частина Угоди складається з «обіцянок» або цілей, а не з жорстких установок[28].
Альберт Гор зазначив, що «жодна угода не є ідеальною, і цю з часом обов'язково слід зробити більш жорсткою, але тепер групи у кожному секторі суспільства почнуть зменшувати небезпечне вуглецеве забруднення в рамках цієї угоди»[29].
Конференції
З метою впровадження угоди проводяться щорічні конференції її учасників:
- 1-ша — Марракеш, Марокко, 7-18 листопада 2016 року — Конференція ООН з питань клімату 2016
- 2-га — Бонн, Німеччина, 6-17 листопада 2017 року — Конференція ООН з питань клімату 2017
Доповіді МГЕЗК
9 серпня 2021 року МГЕЗК оприлюднила шостий звіт - про кліматичні зміни за станом на 2021 рік і майбутніх ризики для людства на найближче сторіччя. Повний документ налічує майже 4 тис. сторінок, містить детальні прогнози для різних регіонів Землі і є продуктом кропіткої роботи кращих кліматологів і інших учених з різних країн[30].
Див. також
- Забруднення повітря
- Зміна клімату
- Глобальне потепління
- Добровільні заходи обмеження викидів
- Мета сталого розвитку 15
Примітки
- ↑ Doyle, Allister; Lewis, Barbara (12 грудня 2015). World seals landmark climate accord, marking turn from fossil fuels. Reuters. Thomson Reuters. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ а б Паризька кліматична угода вступила в силу. Україна молода. 04.11.2016. Процитовано 04.11.2016.
- ↑ Байден підписав указ про повернення США в Паризьку кліматичну угоду. kosatka.media (рос.). Архів оригіналу за 29 січня 2021. Процитовано 21 січня 2021.
- ↑ FCCC/CP/2015/L.9/Rev.1 (PDF). UNFCCC secretariat. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ а б Mark, Kinver (14 грудня 2015). COP21: What does the Paris climate agreement mean for me?. BBC News. BBC. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ а б Sutter, John D.; Berlinger, Joshua (12 грудня 2015). Obama: Climate agreement 'best chance we have' to save the planet. CNN. CNN Network, Turner Broadcasting System, Inc. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ Reguly, Eric (14 грудня 2015). Paris climate accord marks shift toward low-carbon economy. Globe and Mail. Toronto, Canada. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ Davenport, Coral (12 грудня 2015). Nations Approve Landmark Climate Accord in Paris. The New York Times. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ Paris climate deal: What the agreement means for India and the world. Hindustan Times. 14 грудня 2015. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ Уряд схвалив цілі кліматичної політики України до 2030 року. Архів оригіналу за 2 листопада 2021. Процитовано 2 листопада 2021.
- ↑ а б Акерманн Анна. Що змінить нова кліматична мета України до 2030 року? // Спільне, 2.11.2021
- ↑ article 14 Framework Convention on Climate Change (PDF). United Nations FCCC Int. United Nations. 12 грудня 2015. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ UN climate talks extend Kyoto Protocol, promise compensation. BBC News. 8 грудня 2012.
- ↑ UNFCCC:Ad Hoc Working Group on the Durban Platform for Enhanced Action (ADP). Процитовано 2 серпня 2015.
- ↑ США вийшли з Паризької кліматичної угоди. kosatka.media (рос.). Архів оригіналу за 4 листопада 2020. Процитовано 9 листопада 2020.
- ↑ Sutter, John D.; Berlinger, Joshua (12 грудня 2015). Final draft of climate deal formally accepted in Paris. CNN. Cable News Network, Turner Broadcasting System, Inc. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ Framework Convention on Climate Change (PDF). United Nations FCCC Int. United Nations. 12 грудня 2015. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ 'Historic' Paris climate deal adopted. CBC News. CBC/Radio Canada. 12 грудня 2015. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ Davenport, Coral (12 грудня 2015). Nations Approve Landmark Climate Accord in Paris. New York Times. New York Times. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ COP21 climate change summit reaches deal in Paris. BBC News. BBC News Services. 13 грудня 2015. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ а б Historic Paris Agreement on Climate Change - 195 Nations Set Path to Keep Temperature Rise Well Below 2 Degrees Celsius. UN Climate Change Newsroom. United Nations Framework Convention on Climate Change. 12 грудня 2015. Архів оригіналу за 17 січня 2016. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ U.S. Exits Paris Climate Accord after Trump Stalls Global Warming Action for Four Years. scientificamerican.com (англ.). 04.11.2020.
- ↑ Pengelly, Martin (12 грудня 2015). Obama praises Paris climate deal as 'tribute to American leadership'. The Guardian. London, England. Процитовано 12 грудня 2015.
- ↑ США офіційно повернулися до Паризької кліматичної угоди. eurointegration.com.ua. 19.02.2021.
- ↑ Paris Agreement. United Nations Treaty Collection. 8 липня 2016.
- ↑ Рада ратифікувала Паризьку угоду щодо клімату // УНІАН. — 14.07.2016
- ↑ Порошенко затвердив ратифікацію Паризької кліматичної угоди // УНІАН. — 1.08.2016
- ↑ Milman, Oliver (12 грудня 2015). James Hansen, father of climate change awareness, calls Paris talks 'a fraud'. The Guardian. London, England. Процитовано 14 грудня 2015.
- ↑ John Vidal (13 грудня 2015). Paris Climate Agreement ‘May Signal End of Fossil Fuel Era’. The Guardian. Процитовано 16 грудня 2015.
- ↑ Sixth Assessment Report. www.ipcc.ch. Процитовано 9 серпня 2021.
- п
- о
- р
![Організація об'єднаних націй](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/Flag_of_the_United_Nations.svg/20px-Flag_of_the_United_Nations.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/52/Emblem_of_the_United_Nations.svg/100px-Emblem_of_the_United_Nations.svg.png)
- Дипломатичне та
- консульське право
- Конвенція про привілеї та імунітети ООН[en]
- Конвенція про привілеї та імунітети спеціалізованих установ●
- Віденська конвенція про дипломатичні зносини
- Віденська конвенція про консульські зносини[en]
- Віденська Конвенція про правонаступництво держав щодо державної власності, державних архівів та державних боргів[ja]
- Конвенція ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності[ja]
- Конвенція про запобігання злочину геноциду та покарання за нього
- Міжнародна конвенція про ліквідацію всіх форм расової дискримінації
- Міжнародний пакт про економічні, соціальні та культурні права
- Міжнародний пакт про громадянські та політичні права
- Конвенція про незастосування строків давності до воєнних злочинів і злочинів проти людства
- Міжнародна конвенція про припинення та покарання злочинів апартеїду
- Конвенція про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок
- Конвенція проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання
- Міжнародна конвенція проти апартеїду у спорті
- Конвенція ООН про права дитини
- Міжнародна конвенція про захист прав усіх трудящих-мігрантів та членів їхніх сімей
- Конвенція про права осіб з інвалідністю
- Міжнародна конвенція про захист усіх осіб від насильницьких зникнень
- Біженці та особи
- без громадянства
- Наркотичні
- засоби та
- психотропні
- речовини
- Міжнародна конвенція про опіум
- Угода про заборону виробництва, внутрішньої торгівлі та використання готового опіуму[en]
- Конвенція про обмеження виробництва та регулювання розповсюдження наркотичних засобів[en]
- Протокол про взяття під міжнародний контроль наркотиків, які не підпадають під дію Конвенції від 13 липня 1931[en]
- Угода про заборону куріння опіуму[en]
- Конвенція про боротьбу з незаконним обігом небезпечних наркотиків[en]
- Протокол про обмеження та регулювання вирощування маку, виробництва, міжнародної та оптової торгівлі та використання опіуму[en]
- Єдина конвенція про наркотичні засоби
- Протокол про внесення змін до Єдиної конвенції про наркотичні засоби[en]
- Конвенція про психотропні речовини
- Конвенція ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу з торгівлею жінками та дітьми[en]
- Міжнародна угода про боротьбу з «торгівлею білими рабинями»[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу з торгівлею білими рабинями
- Конвенція про боротьбу з торгівлею людьми і з експлуатацією проституції третіми особами
- Конвенція про рабство
- Додаткова конвенція про скасування рабства, работоргівлі та інститутів і звичаїв подібних до рабства[en]
- Конвенція про запобігання та покарання злочинів проти осіб, які користуються міжнародним захистом, у тому числі дипломатичних агентів[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу із захопленням заручників[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу з вербуванням, використанням, фінансуванням та навчанням найманців[en]
- Конвенція про безпеку персоналу Організації Об'єднаних Націй та пов'язаного з нею персоналу[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу з бомбовим тероризмом[en]
- Римський статут Міжнародного кримінального суду
- Угода про привілеї та імунітети Міжнародного кримінального суду[en]
- Міжнародна конвенція про боротьбу з фінансуванням тероризму
- Конвенція ООН проти транснаціональної організованої злочинності[en]
- Протокол про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї[en]
- Протокол проти незаконного ввезення мігрантів по суші, морю і повітрю[en]
- Протокол проти незаконного виготовлення та обігу вогнепальної зброї, її складових частин і компонентів, а також боєприпасів до неї[en]
- Конвенція ООН проти корупції
- Міжнародна конвенція про боротьбу з актами ядерного тероризму[en]
- Конвенція про територіальне море і прилеглу зону[en]
- Конвенція про відкрите море[en]
- Конвенція про рибальство й охорону живих ресурсів моря[en]
- Конвенція про континентальний шельф[en]
- Конвенція ООН з морського права
- Угода про збереження транскордонних рибних запасів та запасів далеко мігруючих риб і управління ними
- Угода про збереження та стале використання морського біологічного різноманіття районів за межами національної юрисдикції[en]
- Угода про привілеї та імунітети Міжнародного трибуналу з морського права
- Протокол про привілеї та імунітети Міжнародного органу з морського дна
- Право
- міжнародних угод
- Віденська конвенція про право міжнародних договорів
- Віденська конвенція про правонаступництво держав щодо договорів[en]
- Віденська конвенція про право договорів між державами та міжнародними організаціями або між міжнародними організаціями[en]
- Конвенція про реєстрацію об'єктів, що запускаються в космічний простір[en]
- Угода про діяльність держав на Місяці та інших небесних тілах
- Конвенція про заборону військового або будь-якого іншого ворожого використання засобів впливу на природне середовище
- Конвенція про заборону або обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що завдають надмірних ушкоджень або мають невибіркову дію
- I Протокол про фрагменти, які не можна виявити
- II Протокол про заборону або обмеження застосування мін, мін-пасток та інших пристроїв[en]
- III Протокол про заборону або обмеження застосування запалювальної зброї[en]
- IV Протокол про засліплюючу лазерну зброю[en]
- V Протокол про вибухонебезпечні пережитки війни[en]
- Конвенція про заборону розробки, виробництва, накопичення та застосування хімічної зброї та про її знищення
- Договір про всеосяжну заборону ядерних випробувань
- Конвенція про заборону застосування, накопичення запасів, виробництва і передачі протипіхотних мін та про їх знищення
- Конвенція про касетні боєприпаси
- Центральноафриканська конвенція про контроль над стрілецькою та легкою зброєю, боєприпасами до неї та всіма частинами та компонентами, які можна використовувати для їх виробництва, ремонту та складання[en]
- Договір про торгівлю зброєю[en]
- Договір про заборону ядерної зброї
- Конвенція про транскордонне забруднення повітря на великі відстані
- Протокол про скорочення викидів сірки або їх транскордонних потоків принаймні на 30 відсотків
- Протокол про обмеження викидів окислів азоту або їх транскордонних потоків
- Протокол про обмеження викидів летких органічних сполук або їх транспортних потоків[en]
- Протокол про подальше скорочення викидів оксидів сірки[en]
- Протокол про важкі метали[en]
- Протокол про стійкі органічні забруднювачі
- Протокол про боротьбу з підкисленням, евтрофікацією та приземним озоном[en]
- Віденська конвенція про охорону озонового шару
- Базельська конвенція про контроль за транскордонним перевезенням небезпечних відходів та їх видаленням
- Конвенція про оцінку впливу на навколишнє середовище у транскордонному контексті
- Протокол про стратегічну екологічну оцінку
- Конвенція про охорону та використання транскордонних водотоків та міжнародних озер
- Конвенція про транскордонний вплив промислових аварій[en]
- Рамкова конвенція ООН про зміну клімату
- Кіотський протокол
- Паризька угода
- Конвенція про біологічне різноманіття
- Картахенський протокол про біобезпеку
- Нагойський протокол про доступ до генетичних ресурсів та справедливий і рівноправний розподіл вигід від їхнього використання[en]
- Угода про збереження малих китоподібних Балтійського, північно-східної Атлантики, Ірландського та Північного морів[en]
- Конвенція ООН про боротьбу з опустелюванням у тих країнах, що потерпають від серйозної посухи та/або опустелювання, особливо в Африці
- Конвенція про право несудноплавних видів використання міжнародних водотоків[en]
- Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля
- Протокол про реєстри викидів та перенесення забруднювачів
- Роттердамська конвенція про процедуру Попередньої обґрунтованої згоди відносно окремих небезпечних хімічних речовин та пестицидів у міжнародній торгівлі
- Стокгольмська конвенція про стійкі органічні забруднювачі
- Мінаматська конвенція про ртуть
- Регіональна угода про доступ до інформації, участь громадськості та правосуддя з питань довкілля в Латинській Америці та Карибському басейні
- Декларація Об'єднаних Націй
- Глобальний договір ООН
- Загальна декларація прав людини
- Декларація ООН про сексуальну орієнтацію і гендерну приналежність
- ↑ Definition of key terms used in the UN Treaty Collection (англ.). Збірник договорів ООН[en]. Процитовано 2024-06-31.