Morris Oxford Series II
Morris Oxford Series II | |
Виробник | Morris Motors |
---|---|
Усього вироблено | 87 341 |
Ширина | 1651 мм |
Висота | 1600 мм |
![]() |
Morris Oxford — серія моделей автомобілів, вироблених британською компанією Morris Motors, від Oxford 1913 року випуску до Farina Oxfords V і VI. Виробництво автомобілів, названих В. Р. Моррісом на честь університетського містечка, в якому він виріс, перетворило Оксфорд на промислове місто.
З 1913 року до середини 1935 року автомобілі Oxford зростали в розмірах і кількості. У 1923 році вони з автомобілями Cowley становили 28,1 відсотка британського виробництва приватних автомобілів. У 1925 році Morris продав майже вдвічі більше, і вони становили 41 відсоток британського виробництва. Назва моделі була перероблена в 1948 році і проіснувала ще майже 23 роки до 1971 року, але в цей час ринковий сектор і об'єм двигуна залишалися майже незмінними між 1476 і 1622 куб.
Окрім моделей Oxford Sixes та Oxford Empire, усі Oxfordи з 1918 року були автомобілями з потужністю 12 або 14 кінських сил об'ємом від 1500 до 1800 куб.
Oxford Series II
Повністю перероблений Oxford був оголошений у травні 1954 року[1], і після формування BMC, зокрема, отримав розроблений Остіном B-Series OHV straight-4. Цей сучасний двигун об'ємом 1,5 л (1489 см³/90 дюймів³) виробляв поважну потужність 50 к.с. (37 кВт)[2] і дозволяв Oxford розвивати 74 милі/год (119 км/год). Гідравлічні барабанні гальма все ще використовувалися, але їх діаметр був збільшений до 9 дюймів (230 мм). Рульове управління все ще було надзвичайно легким і точним[3][4].
Стиль був абсолютно новим, хоча округлий кузов зберіг схожість з Morris Minor. Знову була запропонована пара чотирьохмісних конфігурацій, 4-дверний салон і 2-дверний Traveller. Колонка перемикання передач і переднє багатомісне сидіння дозволили рекламувати седан як повноцінний шестимісний. Важіль ручного гальма розташовувався між бортиком сидіння і дверима з боку водія. Незвично для британського автомобіля такого класу того часу, обігрівач був стандартним, але радіо залишалося додатковим[2]. Коли в 1956 році з'явилася серія III, продажі залишалися високими.
Британський журнал Motor випробував седан серії II у 1954 році, зафіксувавши максимальну швидкість 74,2 милі на годину (119,4 км/год) і прискорення від 0 до 60 миль на годину (97 км/год) за 28,9 секунди та споживання палива 28,2 милі на імперський галон. (10,0 л/100 км; 23,5 милі на галон — США). Тестовий автомобіль коштував £744 разом з податками
- Oxford saloon 1954
- Oxford Traveller 1955
Примітки
- ↑ Morris Oxford. The Times, Wednesday, 19 May 1954; pg. 4; Issue 52935
- ↑ а б The Morris Oxford (Series II). The Motor. 29 вересня 1954.
- ↑ Virtues Of A Shooting Brake Body. The Times, Tuesday, 7 Jun 1955; pg. 2; Issue 53240
- ↑ When the worm turns...or the pinion rotates. Practical Motorist. 7 (nbr 84): 1278—1279. August 1961.