Tremacyllus
Tremacyllus | |
---|---|
![]() | |
Череп Tremacyllus | |
Біологічна класифікація ![]() | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | †Notoungulata |
Родина: | †Hegetotheriidae |
Підродина: | †Pachyrukhinae |
Рід: | †Tremacyllus Ameghino, 1891 |
Типовий вид | |
Tremacyllus impressus Ameghino, 1891 | |
Види | |
| |
Синоніми | |
|
Tremacyllus — вимерлий рід гегетотеріїд. Він жив від пізнього міоцену до пізнього плейстоцену (~7–0,012 млн. років), і його скам'янілі останки були виявлені в Південній Америці.
Опис
Ця тварина була приблизно розміром із зайця, і обидві тварини, хоч і не були пов'язані між собою, мали бути досить схожими зовні. Його череп мав великі очниці та сильні нижні різці, схожі на сучасних зайцеподібних. Ймовірно, це була швидка тварина з довгими ногами, хоча пропорційно нижча за інших подібних тварин, таких як Pachyrukhos або сучасних зайцеподібних. Порівняно зі своїм родичем Paedotherium, Tremacyllus був трохи меншим і мав кілька відмінних характеристик у зубному ряду: його діастема була довшою, третій верхній моляр був коротшим або мав такий самий розмір, як другий моляр, а нижні премоляри більше перекривали один одного і були менше моляроподібні. Крім того, симфіз нижньої щелепи був коротшим, ніж у Paedotherium.
Палеобіологія
Однією з виняткових характеристик Tremacyllus, а також його родичів у Pachyrukhinae, таких як Paedotherium, є наявність справжнього сцироморфного стану в його жувальному апараті. Отже, ці тварини є першим випадком ссавців, які не є гризунами, у яких розвивається стан сцироморфа. Ця морфологія дозволила б їм досліджувати екологічні ніші, недоступні для істрихоморфних гризунів, які співіснували з ними. Це інноваційне придбання могло бути пов'язане зі споживанням жорсткої їжі. Передбачається, що розширення кількості горіхових дерев і шишок, спричинене серйозними змінами навколишнього середовища під час переходу еоцену в олігоцен, могло бути потенційним пусковим механізмом цієї конвергентної еволюції[1].
Джерела
- ↑ Marcos D. Ercoli; Alicia Álvarez; Adriana M. Candela (2019). "Sciuromorphy outside rodents reveals an ecomorphological convergence between squirrels and extinct South American ungulates". Communications Biology. 2: Article number 202. doi:10.1038/s42003-019-0423-5. PMC 6546766. PMID 31231692.
- F. Ameghino. 1891. Mamiferos y aves fosiles argentinas. --Especies nuevas, adiciones y correcciones. Revista Argentina Historia Natural 1(4):240-259
- E. Cerdeno and M. Bond. 1998. Taxonomic Revision and Phylogeny of Paedotherium and Tremacyllus (Pachyrukhinae, Hegetotheriidae, Notoungulata) from the Late Miocene to the Pleistocene of Argentina. Journal of Vertebrate Paleontology 18(4):799–811
- F. D. Seoane, S. R. Juñent, and E. Cerdeño. 2017. Phylogeny and paleobiogeography of Hegetotheriidae (Mammalia, Notoungulata). Journal of Vertebrate Paleontology 37(1):e1278547:1–13
- Marcos D. Ercoli; Alicia Álvarez; S. Rocío Moyano; Dionisios Youlatos; Adriana M. Candela (2020). "Tracing the Paleobiology of Paedotherium and Tremacyllus (Pachyrukhinae, Notoungulata), the Latest Sciuromorph South American Native Ungulates – Part I: Snout and Masticatory Apparatus". Journal of Mammalian Evolution. in press. DOI:10.1007/s10914-020-09516-7.
- Marcos D. Ercoli; Alicia Álvarez; Dionisios Youlatos; S. Rocío Moyano; Adriana M. Candela (2020). "Tracing the Paleobiology of Paedotherium and Tremacyllus (Pachyrukhinae, Notoungulata), the Latest Sciuromorph South American Native Ungulates – Part II: Orbital, Auditory, and Occipito-Cervical Regions". Journal of Mammalian Evolution. in press. DOI:10.1007/s10914-020-09518-5