Crisocol·la
![]() | |
---|---|
![]() Exemplar de Katanga, República Democràtica del Congo | |
Fórmula química | Cu2-xAlx(H2-xSi₂O₅)(OH)₄·nH₂O (x<1) |
Epònim | or i cola ![]() |
Classificació | |
Categoria | silicats > fil·losilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 09.ED.20 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.ED.20 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/E.11a ![]() |
Dana | 74.3.2.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Hàbit cristal·lí | massiu, nodular, botrioide |
Estructura cristal·lina | a = 5.7 Å, b = 8.9 Å, c = 6.7 Å |
Color | verd, blau verdós, blau |
Exfoliació | no en té |
Fractura | concoidal |
Tenacitat | fràgil a sèctil |
Duresa | 2,5 a 3,5 |
Lluïssor | vítria, mat |
Color de la ratlla | verd clara |
Diafanitat | translúcida a opaca |
Gravetat específica | 1,9 a 2,4 |
Densitat | 2 a 2,2 |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1.575 - 1.585 nβ = 1.597 nγ = 1.598 - 1.635 |
Birefringència | δ = 0,023 a 0,050 |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1980 s.p. ![]() |
Símbol | Ccl ![]() |
Referències | [1] |
La crisocol·la és un mineral de la classe dels silicats (fil·losilicats). El nom va ser utilitzat per primera vegada per Teofrast l'any 315 aC i ve del grec chrysos, que significa 'd'or', i kolla, que significa 'cola' (adhesiu), en al·lusió al nom del material que usaven per a soldar l'or fa 23 segles a la Grècia hel·lenística. André-Jean-François-Marie Brochant de Villiers va reviure el nom el 1808.
Característiques
És un silicat de coure hidratat, de vegades denominat coure silici. La crisocol·la es troba generalment formant masses botrioides o arrodonides i escorces, o obturacions de venes. A causa del seu color clar, de vegades és confosa amb la turquesa. Els exemplars més purs se'n poden polir i s'empren com a pedra ornamental, similar a la turquesa, encara que no se sol usar com a gemma. En mineria ha estat emprada per a l'extracció de coure, encara que no és gaire valuosa comparada amb altres menes de coure més rendibles.
- Crisocol·la pseudomòrfica d'atzurita
- Crisocol·la sobre quars
- Crisocol·la polida
- Crisocol·la estalactítica
- Crisocol·la botrioide
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la crisocol·la pertany a «09.ED: fil·losilicats amb capes de caolinita, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques», juntament amb els minerals següents: dickita, caolinita, nacrita, odinita, hal·loysita, hisingerita, hal·loysita-7Å, amesita, antigorita, berthierina, brindleyita, caryopilita, crisòtil, cronstedtita, fraipontita, greenalita, kellyita, lizardita, manandonita, nepouita, pecoraita, guidottiita, al·lòfana, imogolita, neotocita, bismutoferrita i chapmanita.
Un estudi realitzat l'any 2006 va llançar evidències que la crisocol·la podria ser, en realitat, una barreja microscòpica de mineral d'hidròxid de coure, spertiniïta, silici (probablement calcedònia o òpal) i aigua, i no una espècie en si mateixa.[2]
Formació
Es troba formant incrustacions en la roca, en masses estalactítiques o bé emplenant vetes, amb un intens color verd brillant a blavós. Es forma en la part superior dels jaciments de coure, a la zona d'oxidació, per la qual cosa és fàcil trobar crisocol·la associada a altres minerals del coure com són la cuprita, atzurita, malaquita i molts altres minerals secundaris del coure, com la limonita. Aquesta característica feu que fóra usada pels miners de l'antiguitat com a indicador en la superfície de jaciments de coure.
Varietats
Es coneixen tres varietats de crisocol·la:
- La cianocalcita, una varietat rica en fòsfor.[3]
- La crisocol·la alumínica, una varietat que conté alumini també anomenada aluminocrisocol·la.[4]
- La crisocol·la ferroalumínica, una varietat amb contingut de ferro i alumini.[5]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Chrysocolla» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2014].
- ↑ François Farges, Karim Benzerara, Gordon E. Brown, Jr.; Chrysocolla Redefined as Spertiniite; SLAC-PUB-12232; 13th International Conference On X-Ray Absorption Fine Structure (XAFS13); July 9-14, 2006; Stanford, California
- ↑ «Cyanochalcite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2014].
- ↑ «Aluminian Chrysocolla» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2014].
- ↑ «Aluminian Ferrian Chrysocolla» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2014].