Cromfil·lita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | K(Cr,Al)₂(AlSi₃O10)(OH,F)₂ |
Epònim | crom, fulla i composició ![]() |
Localitat tipus | Kaber's pit, Vall del riu Pokhabikha, Slyudyanka, Àrea del llac Baikal, óblast d'Irkutsk, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.EC.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.EC.15 ![]() |
Dana | 71.2.3.4 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,32(2) Å; b = 9,07(2) Å; c = 20,50(7) Å; β = 95,6(2)° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Grup espacial | b2/b |
Color | verd maragda |
Exfoliació | perfecta - {001} |
Duresa | 3 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | verd blanquinós |
Densitat | 2,88(3) g/cm³ (mesurada); 2,86 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,619 nβ = 1,669 nγ = 1,673 |
Birefringència | δ = 0,054 |
Pleocroisme | fort |
Angle 2V | mesurat: 31°, calculat: 30° |
Dispersió òptica | r > v distingible |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1995-052 |
Símbol | Crp ![]() |
Referències | [1] |
La cromfil·lita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la mica. El nom fa al·lusió a la composició i a l'exfoliació micàcia (del grec "φύλλον", phyllos, per a fulla).
Característiques
La cromfil·lita és un silicat de fórmula química K(Cr,Al)₂(AlSi₃O10)(OH,F)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És l'anàleg amb cromi de la moscovita i la roscoelita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia).
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la Kaber's pit, a la vall del riu Pokhabikha, dins l'àrea del llac Baikal (óblast d'Irkutsk, Rússia). També ha estat descrita a la mina Srednyaya Padma (República de Carèlia, Rússia), a la mina Bong (comtat de Bong, Libèria), al mont Kokšín (Regió de Plzeň, República Txeca), i al dipòsit d'urani de Matoush (Quebec, Canadà).
Referències
- ↑ «Chromphyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener 2020].