Eric Geboers
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 agost 1962 ![]() Neerpelt (Bèlgica) ![]() |
Mort | 6 maig 2018 ![]() Mol (Bèlgica) ![]() |
Causa de mort | ofegament ![]() |
Altres noms | The Kid, Mr. 875 ![]() |
Activitat | |
Ocupació | enginyer, pilot de motocròs, pilot d'automobilisme ![]() |
Esport | motocròs resistència ![]() |
Família | |
Germans | Sylvain Geboers ![]() |
Premis
| |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Carrera esportiva | |
---|---|
Nacionalitat | ![]() |
Temporades | 1980 - 1990 |
Equips | Suzuki, Honda |
Rècords | Primer Campió del Món en tres cilindrades (125, 250 i 500 cc) |
Palmarès en motocròs | |
C. Món 125cc | 2 (1982 - 1983) |
C. Món 250cc | 1 (1987) |
C. Món 500cc | 2 (1988, 1990) |
Total: 5 Campionats Mundials | |
GP guanyats | 39 |
Coupe | 1 (1983) |
C. Bèlgica | 3 (1986-1988) |
C. Itàlia | 1 Inter (1988) |
Coupe Avenir | 1 (1980) |
Eric Geboers (Neerpelt, 5 d'agost de 1962 - Mol, 6 de maig de 2018) fou un pilot de motocròs flamenc que guanyà dos Campionats del Món de motocròs en la categoria dels 500cc, un en 250cc i dos en 125cc.[1] A banda, formant part de l'equip belga va guanyar la Coupe des Nations el 1983.
Conegut familiarment com a The Kid, era el germà petit de Sylvain Geboers, qui durant la dècada del 1970 fou un dels màxims aspirants al títol dels 250cc com a company d'equip de Joël Robert,[2] primer a ČZ i després a Suzuki (on actualment dirigeix el seu equip de motocròs). El 2011, Eric Geboers va ser nomenat FIM Legend.[3]
Trajectòria esportiva
Eric Geboers fou conegut en el món del motocròs com a "Mr. 875cc" perquè fou el primer a guanyar el títol mundial de les tres cilindrades (125, 250 i 500 cc), avançant-se al seu company d'equip Georges Jobé que ho intentà debades durant la mateixa època.[1] L'any 1988 fou guardonat com a Esportista belga de l'any. Dos anys després es va retirar de l'alta competició, un cop acabat el GP de Bèlgica disputat a Namur el 5 d'agost de 1990.
Un cop retirat del motocròs començà a participar en curses de resistència d'automobilisme en cotxes Sports-cars competint en les temporades 2001 i 2002 del Campionat FIA GT, en què participà en curses com ara els 500 km del Jarama i les 24 Hores de Spa. També dirigí el Teka Suzuki motocross team juntament amb el seu germà Sylvain, patrocinant pilots belgues com ara Steve Ramon o Clément Desalle.
Mort
El 6 de maig de 2018, durant una sortida amb el seu vaixell, Eric Geboers es va morir ofegat després de submergir-se en un estany prop de Mol per mirar de salvar el seu gos, que s'ofegava.[4] El seu cos va ser trobat pels serveis de salvament l'endemà. Tenia 55 anys.
Palmarès internacional
Any | Motocicleta | Campionat del Món de motocròs | Coupe [a 1] | ||
---|---|---|---|---|---|
500cc | 250cc | 125cc | |||
1980 | Suzuki | - | - | 3r | |
1981 | Suzuki | - | - | 2n | |
1982 | Suzuki | - | - | 1r | |
1983 | Suzuki | - | - | 1r | 1r |
1984 | Honda | 5è | - | - | |
1985 | Honda | 3r | - | - | |
1986 | Honda | 3r | - | - | |
1987 | Honda | - | 1r | - | |
1988 | Honda | 1r | - | - | |
1989 | Honda | 3r | - | - | |
1990 | Honda | 1r | - | - | |
Total títols | 2 | 1 | 2 | 1 | |
5 mundials |
- ↑ La classificació consignada a Coupe fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Profile - Eric Geboers» (en anglès). Bestsports.com.br. [Consulta: 18 juny 2010].
- ↑ De la Torre, Juan Pedro «Campeones esenciales. Eric Geboers» (en castellà). Moto Verde. Motor Press Ibérica [Madrid], núm. 478, maig 2018, p. 63.
- ↑ «Distinctions - FIM Legends» (en anglès). fim-moto.com. FIM. Arxivat de l'original el 2021-04-23. [Consulta: 1r juliol 2022].
- ↑ «L'ancien champion du monde de Motocross Eric Geboers s'est noyé en voulant sauver son chien» (en francès). lequipe.fr. L'Équipe, 08-05-2018. [Consulta: 9 maig 2018].
Enllaços externs
- Pàgina del Team Suzuki de son germà Sylvain Geboers (anglès)
- Vídeo del GP de Bèlgica de 250cc de 1987 (anglès)
- Imatge d'Eric Geboers amb l'Honda 500 cap a 1989 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.