Mil Mi-38
Mil Mi-38 | |
---|---|
![]() Mi-38 na airshow MAKS v roce 2005. | |
Určení | střední víceúčelový vrtulník |
Výrobce | Ruské vrtulníky Mil |
Šéfkonstruktér | A. N. Ivanov |
První let | 22. prosinec 2003[1] |
Charakter | probíhají letecké testy |
Výroba | plánována k roku 2013 |
Vyrobeno kusů | 2 ks (k roku 2010) |
Cena za kus | 13 až 15 mil. USD |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mil Mi-38 (nebo též Euromil Mi-38 podle názvu mezinárodního konsorcia zastřešujícího společnosti Eurocopter Group, Mil a Kazan Helicopters) je víceúčelový vrtulník střední kategorie navržený konstrukční kanceláří Mil. Původně nesl označení Mi-8M a měl nahradit stárnoucí helikoptéry Mi-8 a Mi-17.[2][3] Je plánováno jeho využití ve vojenském i civilním sektoru.
Vznik a vývoj
Vývoj Mi-38 inicioval Aeroflot, na základě jeho podkladů vydal ÚV KSSS 30. července 1981 příkaz k zahájení vývojových prací. První let prototypu (imatrikulace RA-38011) proběhl v Kazani 22. prosince 2003 s osádkou A. M. Klimov, V. N. Kutanin a I. I. Klevancev.[1] V březnu 2004 se prototyp zapojil do plných letových testů.
Verze vrtulníku
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/%D0%9C%D0%98-38.jpg/260px-%D0%9C%D0%98-38.jpg)
- Mi-38
- Původní verze.
- Mi-382
- Varianta Mi-38 s ruskými motory Klimov VK-3000 (2 800 hp).
- Mi-383
- Plánovaná vojenská verze vylepšeného Mi-38, měla by ve výrobě nahradit vrtulníky Mi-171M.
Specifikace (Mi-38)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/MAKS_Airshow_2019_%282019-08-30%29_139.jpg/220px-MAKS_Airshow_2019_%282019-08-30%29_139.jpg)
Technické údaje
- Posádka: 1–2
- Průměr hlavního rotoru: 21,2 m
- Délka trupu:[pozn. 1] 19,95 m
- Výška:[pozn. 2] 5,13 m
- Prázdná hmotnost:[pozn. 3] 8 300 kg
- Maximální vzletová hmotnost: 15 600 kg
- Pohonná jednotka: 2 × turbohřídelový motor Pratt & Whitney Canada PW127TS o výkonu 1 865 kW (2 500 hp)
Výkony
- Maximální rychlost: 320 km/h
- Cestovní rychlost: 285 km/h
- Praktický dostup: 5 100 m
- Dolet: 885 km
Odkazy
Poznámky
Reference
- ↑ a b Gethin, Howard. "EuroMil's Mi-38 collaboration makes first flight". Flight International, 6 January 2004. (anglicky)
- ↑ ZDOBINSKÝ, Michal. Vrtulníky. 1. vyd. Praha: Magnet-press, 1994. (Atlas vojenské techniky). ISBN 80-85847-13-2. Kapitola Mi-38, s. 158.
- ↑ Mi-38 helicopter production to begin in 2013, RIA Novosti, 2010-12-02 (anglicky)
Literatura
- ZDOBINSKÝ, Michal. Vrtulníky. 1. vyd. Praha: Magnet-press, 1994. (Atlas vojenské techniky). ISBN 80-85847-13-2. Kapitola Mi-38, s. 158. (česky)
- Piotr Butowski, Drugi Mi-38 gotowy do lotu, w budowie jest Mi-382, a w projekcie Mi-383, Lotnictwo, nr 11 (2010), s. 10-11, ISSN 1732-5323 (polsky)
- FOJTÍK, Jakub. Mi-38 s otazníky. Letectví a kosmonautika. Duben 2010, čís. 4, s. 56–59. ISSN 0024-1156.
Související články
- Vrtulníky podobného zaměření a koncepce
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mil Mi-38 na Wikimedia Commons
- Mi-38, Valka.cz (česky)
- Mi-38, RUSLET - Velká encyklopedie ruského a čínského letectví (česky)
- Mi-38, Aviastar.org (anglicky)
- Mi-38, Aerospace-technology.com (anglicky)
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Vrtulníky konstrukční kanceláře Mil | ||
---|---|---|
Vojenské vrtulníky, vrtulníky dvojího určení | ![]() ![]() | |
Civilní vrtulníky | ||
Projekty | ||
Konvertoplány | ||
Šéfkonstruktéři OKB Mil | Michail Leonťjevič Mil • Marat Nikolajevič Tiščenko • Alexej Gavrilovič Samusenko | |
Korporace Ruské vrtulníky |
Portály: Letectví