Tagir Chajbulajev |
---|
![](//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Tagir_Khaybulaev_2012.jpeg/225px-Tagir_Khaybulaev_2012.jpeg) |
Narození | 24. července 1984 (40 let) Kiziljurt |
---|
Bydliště | Petrohrad |
---|
Povolání | judista |
---|
Ocenění | Řád přátelství medaile Řádu za zásluhy o vlast 2. třídy |
---|
multimediální obsah na Commons |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Tagir Chajbulajev (anglickým přepisem Tagir Khaibulaev; 24. červenec 1984 Kiziljurt, Sovětský svaz) je ruský zápasník – judista dagestánské (avarské) národnosti, olympijský vítěz z roku 2012.
Sportovní kariéra
Zápasení se věnoval od útlého dětství v rodném Kiziljurtu. V 11 letech se s rodinou přestěhoval do Samary, kde pokračoval v tréninku olympijského zápasu pod vedením Viktora Jermakova (trenér olympijského vítěze Anatolije Bykova) a od střední školy začal navštěvovat tréninky juda. Na judo sa přeorientoval, protože jeho otec chtěl aby pracoval u policie.[1] Jeho prvním učitelem juda/samba byl Vjačeslav Archipov a v seniorském věku se připravoval pod vedením Nikolaje Petrova.[2] V ruské seniorské reprezentaci se prosazoval od roku 2009 po přestupu do Petrohradu, pod křídla trenéra Michaila Rachlina.[3] V reprezentaci spolupracoval s italským trenérem Ezio Gambou, který ho v roce 2012 jako úřaducíjího mistra světa nominoval na olympijské hry v Londýně. Na olympijský turnaj se připravil velmi dobře, ve čtvrtfinále zachránil zápas v poslední minutě s Čechem Lukášem Krpálkem v boji na zemi, v semifinále mu při hantei (praporky) s Němcem Dmitrijem Petersem pomohla přítomnost ruského prezidenta Vladimira Putina. Ve finále se utkal s Mongolem Tüvšibajarem, který do zápasu nastoupil přes vážné zranění kolene. Finále rozhodl po minutě boje technikou seoi-nage a získal zlatou olympijskou medaili. Po olympijských hrách vypadl z tréninkového rytmu, do kterého se jen s obtížemi vracel. Přesto se mu podařilo nasbírat dostatečný počet bodů pro přímou kvalifikaci na olympijské hry v Riu v roce 2016. Jeho účinkování na olympijských hrách v Riu ukončil hned v prvním kole Ázerbájdžánec Elmar Gasimov.
Vítězství ve SP
- 2009 - 2x světový pohár (Tbilisi, Abú Zabí)
- 2010 - 1x světový pohár (Řím)
- 2012 - 1x světový pohár (Madrid)
- 2014 - 1x světový pohár (Ulánbátar)
- 2015 - 1x světový pohár (Abú Zabí)
- 2016 - 1x světový pohár (Madrid)
Výsledky
Turnaj | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 |
střední váha | polotěžká váha |
Olympijské hry | | — | | 1. | | úč. |
Mistrovství světa | — | | — | | úč. | úč. | 1. | | — | 5. | — | |
Mistrovství Evropy | — | — | — | — | 1. | — | úč. | — | — | — | — | — |
ME do 23 let | úč. | 3. | |
Reference
- ↑ http://www.judo.ru/news/6207/
- ↑ Archivovaná kopie. old.spbvedomosti.ru [online]. [cit. 2016-07-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-08-17.
- ↑ Jeho otec Anatolij Rachlin byl osobním trenérem Vladimira Putina.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Tagir Chajbulajev na Wikimedia Commons - Tagir Chajbulajev v databázi Olympedia (anglicky)
- Výsledky a novinky Tagira Chajbulajeva na judoinside.com
- Výsledky a novinky Tagira Chajbulajeva na judobase.org
Portály: Sport | Rusko