Сухој Су-25
Су-25[1] | ||
---|---|---|
![]() Сухој Су-25 | ||
Опште | ||
Намена | фронтовски бомбардер (Ловачко-бомбардерски авион) | |
Посада | један члан | |
Произвођач | Сухој, Русија | |
Први лет | 22. фебруар 1975. | |
Почетак производње | 1980. | |
Димензије | ||
Дужина | 15,36 m | |
Размах крила | 14,36 m | |
Висина | 4,80 m | |
Површина крила | 33.7 m² | |
Маса | ||
Празан | 9.500 kg | |
Нормална полетна | 14.600 kg | |
Макс. тежина при узлетању | 17.530 kg | |
Макс. спољни терет | 4.400 kg | |
Погон | ||
Мотори | 2 × ТРД Р-195 | |
Потисак | 2 × 44,129 kN | |
Перформансе | ||
Макс. брзина на Hopt | 975 km/h | |
Тактички радијус кретања | 1.250 (750 у ниском лету) km | |
Долет | 1.850 km | |
Плафон лета | 10.000 m | |
Брзина пењања | - m/min |
Сухој Су-25 (рус. Сухой Су-25; НАТО класификација Froogfoot) је двомоторни авион, једносед, намењен за блиску подршку и противоклопну борбу. Пројектован је у Совјетском Савезу, налази се и данас у употреби у ратним ваздухопловствима Русије, чланица Заједнице независних држава и неколико других страних земаља. Први прототип је полетео 22. фебруара 1975. године. Након завршених испитивања, авион се серијски производио од 1978. године, у Тбилисију у совјетској републици Грузији. Убрзо су развијене и усвојене његове варијанте двоседа Су-25УБ, варијанта за вучу мета у лету у ваздушном простору Су-25БМ и извозна варијанта Су-25К. Неколико примерака авиона Су-25, надограђени су у стандард Су-25СМ, 2012. године. Варијанте Су-25Т и Су-25ТМ су такође познате са ознаком Су-39. Резултат су наставка развоја, а не производе се у значајније већем броју примерака.[1][2][3]
Развој
Авион Су-25, развијен је ОКБ Сухој, на резултатима истраживања спроведеним касних шездесетих година 20. века, у циљу дефинисања тактичко-техничких захтева (ТТЗ) новог јуришног авиона, традиционално уважавајући ефекте чувеног Иљушина Ил-2 у Другог светског рата, који је остао синоним за руске јуришне авионе. Захтев је да, сходно промењеној ратној доктрини, изводе борбене операције применом конвенционалног оружја. Су-25 је тешко наоружан топом ГШ-30-2, калибра 30 mm и за различитим експлозивним средствима ваздух-земља, укупне маса око 4.400 kg. На одређен начин, представља еквивалент америчком јуришном авиону A-10 тандерболт II (мада би се пре могао упоредити са Нортропом YA-9 који је изгубио на конкурсу Америчког ратног ваздухопловства за избор новог јуришног авиона). Исте спецификације довеле су до развоја јуришне варијанте МиГ-27 од руског ловца МиГ-23, иако између ова два авиона нема никакве сличности.[4]
Конкуренција између познатих совјетских ваздухопловних развојних организација је била велика. Најзначајнији резултати су били са пројектима Ил-102 и Т-8 (Сухој). Модерним погледима на јуришни авион заправо су одговорили само предлози Ил-102 и Т-8. Пројекат Ил-102 је развијен од млазног јуришног авиона Ил-40. Основна карактеристика, Иљушиновог новог пројекта је била максимално поједностављен авион.
Сухој је предложио потпуно нови пројекат означен са Т-8, који је годинама развијао његов пројектни биро. Захваљујући бољем нишанском систему, мањим габаритима и мањој маси од Ил-102, Су-25 је добио предност и у јесен 1969. године је победио на конкурсу. Програм ИЛ-102 је обустављен.[1][5]
Први прототип Сухоја Су-25, под ознаком Т-8-1, полетео је 22. фебруара 1975. године. Проблеми у развоју одложили су његово увођење у оперативну употребу све до априла 1981. године.[1][6][7][8][9]
Пројекат
Концепција
Од самог почетка, пројекат Т-8 (Су-25) представљао је развој авиона једноставног за производњу, способног да извршава сложене оперативне задатке за подршку копнених снага за који је потребно минимално време и обим радова на одржавању. Као резултат тога, Су-25 је пројекат за који је потребна минимална обука летача и особља за одржавање на земљи. Време припреме авиона за одлазак на задатак је занемарљиво кратко. Посебна предност је аутономија употребе и изван аеродрома са посебним стандардима, чак је оперативан и са полуприпремљених земљаних стаза.
Авион Су-25 је класични двомоторни подзвучни авион, једносед, класичне аеродинамичке шеме, висококрилац. Крило је трапезно негативног диедра, са углом стреле нападне ивице од 20°. Под крилом се налазе 10 подвесних носача за наоружање и друге спољне терете, по којима је авион добио популарни назив „Чешаљ“. Хоризонтални реп је такође класични - трапезног облика и са крмилом висине. Вертикални реп је такође класичан. Попречни пресек трупа авиона је елипсастог и правоугаоног облика. Састоји се из три конструктивне целине (склопа).[1][9][10]
Конструкција и распоред склопова
Структура авиона је класичне технологије, састављена о склопова добијених међусобним везивањем елемената закивањем: оквира, уздужника, ребара, рамењача, носећих окова и оплате. За израду ових елемената коришћени су класични материјали — првествено метали: алуминијумске легуре у нивоу (до 60% од укупне масе змаја летелице), легуре магнезијума, (2% масе змаја летелице), легуре титана, (13,5% масе змаја летелице), чепика (19% масе змаја летелице) и других материјала (3% од масе змаја летелице).[9]
Предњи — кабински део трупа интегрише кабину пилота, системе опреме и предњу ногу стајног трапа. Централни део трупа повезује крило, моторе и главне ноге стајног трапа. Задњи део трупа, на коме су интегрисане обе репне површине и контејнер за кочиони падобран. Стајни трап је увлачећи, система трицикл, предња носна нога се увлачи у труп авиона а главне ноге, када су извучене, точкови су им испод крила, а у току лета се увлаче у труп авиона. Положај главних ногу стајног трапа је такав да не смета подвешавања оружја и спољних резервоара за гориво. Морнаричка верзија овог авиона је опремљена системом за напајање горивом у лету, као и куком за заустављање при слетању на носач авиона. Авион Су-25 је веома добро наоружан а конкретно ношење наоружања зависи од варијанте и планиране мисије авиона.[1][9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Sukhoi_Su-25_kompo_vers2.svg/800px-Sukhoi_Su-25_kompo_vers2.svg.png)
- 1 — Топ GSh-30-2
- 2 — Аеродинамичке кочнице
- 3 — Електронске противмере
- 4 — Ласерски нишан Клен-ПС
- 5 — Опрема, електроника БРЭО
- 6 — Антене за идентификацију
- 7 — Пито-статички систем ваздушних података ПВД-18Г-3М
- 8 — Контејнер кочионог падобрана
- 9 — Резервоар горива
- 10 — Главна нога стајног трапа
- 11 — Избациво седиште К-36Л
- 12 — Чеоно стакло
- 13 — Перископ
- 14 — Млазни мотор
- 15 — Усисник ваздуха
- 16 — Антене РСБН 6Ц
- 17 — ПВД-7
- 18 — Предња нога стајног трапа
- 19 — Поклопац кабине
- 20 — Приказивач у кабини АСП-17
- 21 — Склапајуће степенице
- 22 — Рамењача
- 23 — Закрилце
- 24 — Предкрилце
- 25 — Крмило правца са пригушивачем осцилација
- 26 — Крилце
- 27 — Аутомат за избацивање мамаца АСО-2В
- 28 — Антене СПО-15
- 29 — Крмило висине
- 30 — Спољни носачи терета БДЗ-25
- 31 — Покретање мотора АПУ-60
Погон
Параметри мотора Турмански Р-195 | |
---|---|
Параметри | Вредности |
Потисак | 43 kN / 45 kN (ванредно) |
Дужина | 7.880 mm |
Пречник | 805 mm |
Пречник издувника | 547 mm |
Маса (сув) | 574 kg |
Потрошња горива | 0.89 |
Проток ваздуха | 66 |
Температура гаса на турбини | 930 °C |
Ресурс између два ремонта | 500 часова |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/e/e3/Su25-bron3.png/450px-Su25-bron3.png)
Варијанте серијских авиона Су-25 / Су-25УТ / Су-25Т / Су-25БМ погоне Мотори (2 х Турмански Р-195), без допунског сагоревања, интегрисани су бочно на труп, у кореном делу полу-крила. Потисак им је близу 2 х 43 kN / 45 kN (у ванредним случајевима). Међутим, модернизација Су-25 је обухватила и измену обилазнице језгра мотора Р-195, што је допринело повећању потиска на 50 kN у ванредним случајевима.
Систем за гориво се састоји од 4 резервоара, у трупу су смештена два, а у сваком полу – крилу по један. Резервоари за гориво су самозаптивајући, додатни оклоп је уграђен између мотора и централног дела трупа. У издувне цеви мотора уграђене су мреже (завесе), за умањење димног трага.[9][10]
Су-25 је опремљен бочним уводницима ваздуха, са косим улазним пресеком и лучном спољном страницом. Усисници прелазе у канале овалног пресека и директно уводе ваздух у компресоре мотора, са минималним губицима.
Бочно, између страница трупа и улазних делова усисника ваздуха налазе се клинасти одвајачи граничног слоја акумулираног на површини трупа, ширине од 60 mm. Да би се побољшао довод ваздуха на великим нападним угловима, а раван улазног пресека је закошена за 7 степени.[1]
Кабина и опрема
Заштита пилота и повећање преживљавања авиона
Кабина омогућава добру прегледност пилоту како у фазама полетања и слетања тако и при лету авиона. Под притиском је и са избацивим седиштем К-36Л (лака верзија од К-36Д), спашава на свим висинама при брзинама 0-1000 km/h. Су-25 је значајно повећано преживљавање са неопходним мерама, које су пеналисане повећањем нормалне полетне масе за 7,2% или 1050 kg,[1] витални системи су дуплирани, a кабина је обложена титанијумским оклопом (плочама):
- - Дебљина бочних плоча оклопљене кабине - 24 mm (титан)
- - Задњи зид оклопљене кабине - 10 mm (титан)
- - Предњи зид оклопљене кабине - 24 mm (титан)
- - Оклопљен патос кабине - 10 mm (титан)
- - Предњи оклоп уређаја кабине - 57 mm
- - Може да издржи удара до 50 метака, калибра од 12,7 mm
- - Пречник пилотске палице - 40 mm
- - Ветробран - 55 mm оклопни триплекс.
- - Заштита потиљка пилота, 6 mm
Опрема
Носни део трупа је опремљен са препознатљивим удвојеним Пито цеви, декорисаним са навигационим антенама, обухвата главну - ХП-18г-3М и резервну - ЦВП - 7. Системи опреме такође укључују:
- Доплер радар DISS-7.
- Пријемник SRO за противрадарско упозорење (RWR).
- Радар за навођење SPO-15 и систем упозорења (RHAWS).
- Идентификација-пријатељ-непријатељ SO-69 или - (IFF) предајник.
- Авио-навигациони и систем за слетање.
- Комплет радио уређаја, укључујући и један за директну комуникацију са копненим трупама.
У корену вертикалног репа, уграђена је антена RWR и систем за инструментално слетање. Двоструки кочиони падобрани су у контејнеру испод вертикалног репа, а на врху тога простора су системи IC и противрадарски мамци, АСО-2Б, са укупно 128 патрона.[9][10][11]
Наоружање
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Su-25TM.jpg/220px-Su-25TM.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Macedonian_Air_Force_Sukhoi_Su-24K_Lofting-1.jpg/220px-Macedonian_Air_Force_Sukhoi_Su-24K_Lofting-1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Sukhoi_Su-25SM_at_the_MAKS-2011_%2801%29.jpg/220px-Sukhoi_Su-25SM_at_the_MAKS-2011_%2801%29.jpg)
У Арсеналу овог авиона су топови, ракете ваздух-ваздух, вођене ракете ваздух-море, невођене ракете ваздух-земља, калибра 57 до 340 mm и класичне слободно падајуће авио-бомбе разног калибра и намене. Поред оптичког нишана авион је имао и ласерски даљиномер и нишан и остале уређаје који су му омогућавају дејство преко целог дана и у лошим временским условима.[1][9][10][12][13]
Наоружање авиона Су-25 | |
---|---|
Спољни носачи | 8 (10) |
Спољна борбена носивост | 4.340 kg |
Стандардна спољна носивост | 1.340 kg |
Топ ГШ-30-2 (уграђен) | |
Број | један |
Калибар | 30 mm |
Бојеви комплет | 250 граната |
Топови ГШ-23Л (у подвесним контејнерима) | |
Калибар | 23 mm |
Бојеви комплет | 260 метака |
Бомбе | |
Класичне слободно падајуће авио бомбе | ФАБ-100; ФАБ-250; ФАБ-500 и Касетне бомбе |
Ракете | |
Ваздух - ваздух | Р-60 |
Ваздух - земља | С-5; С-8; С-13; НАР; С-24Б; С-25 |
Ваздух - море | Х-23; Х-25; Х-29 |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/Su25_sr.svg/750px-Su25_sr.svg.png)
Варијанте
Основна варијанта овог авиона је једносед Су-25. Развијен је и произведено је неколико примерака двоседа за обуку пилота Су-25УБ, као и неколико авиона Су-25УТГ са ојачаном конструкцијом и куком који су служили за обуку пилота у слетању на носаче авиона. Први Су-25УТГ полетео је у Септембру 1988. године и укупно је произведено десетак авиона. Половина од овог броја још увек се налази у оперативној употреби на једином руском носачу авиона Адмиралу Кузњецову. Руска морнарица наручила је још десет Су-25УБП сличних Су-25УТГ али са увлачивом сондом за пуњење горивом у лету.
Из краткотрајног локалног сукоба на Кавказу извучена је поука за неопходном модернизацијом авиона Су-25. Резултат тога су напредније варијанте авиона Су-25 Су-25Т (алтернативна ознака Су-28), Су-25ТМ (Су-39) и Су-25СМ. Уведен је побољшан нападно-навигацијски систем, повећана је отпорност авиона на противавионску ватру са земље и обезбеђено је ношење нове генерације вођених пројектила ваздух-земља.[14][15][16]
Варијанте авиона Сухој Су-25[1][15][17] | |
---|---|
Су-25 | Прва варијанта серијског авиона. |
Су-25УБ | Школско борбени двосед, серијски авион. |
Су-25УТ, Су-28 | Школска верзија, двосед. |
Су-25УБК | Извозна варијанта Су-25УБ |
Су-25УТГ | Двосед, за испитивање могућности слетања на копнену и палубну (бродску) подлогу. |
Су-25БМ | Авион - тегљач мета за обуку у гађању, у ваздушном простору. |
Су-25К | Извозна варијанта Су-25 |
Су-25Т | Против-тенковски јуришни авион, са новим оружјем и опремом. |
Су-25ТК | Извозна варијанта Су-25Т |
Су-25ТМ, Су-39 | Против-тенковски јуришни авион, за све временске услове. |
Су-25СМ | Модифициран и побољшан у домену нападно-навигацијског система, опреме у кабини, погона и наоружања. |
Оперативна употреба
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/9/93/Sukhoi_Su-25_two-view_silhouette3.png/250px-Sukhoi_Su-25_two-view_silhouette3.png)
Произведено је око 700 примерака авиона Су-25, периоду од 1980. до 1992. године.
Рат у Авганистану (1979—1989)
Су-25 је показао значајну предност у односу на свог конкурента Јак-38 и већ у пролеће 1980. године, распоређена су 4 примерка у Авганистану. Од средине 1981. године, укључен је цео ескадрон Су-25, а 1984. повећано је на пук. Борбена искуства су указивала на велико преживљавање и управљивост при нападу авиона. Главни задатак авиона Су-25 је био нападно дејство на војне циљеве у планинским областима и на структуру под контролом авганистанских побуњеника. Релативно мала брзина лета му је омогућавала прецизност при нападу.[8]
Су-25 је у Авганистану добио надимак рус. Грач (гавран), постао је најпознатији борбени авион. Након појаве преносних ракета земља-ваздух Стингер у наоружању муџахедина, у 1987. години, подвргнут је модернизацији, у циљу повећања преживљавања.
Током рата у Авганистану, Су-25 је укупно лансирао 139 вођених ракета свих врста на положаје муџахедина. У просеку, сваки авион је направио 360 летова годишње, укупно знатно више од било којег другог борбеног авиона у Авганистану. До краја рата, скоро 50 Су-25 су распоређени у авганистанске авио база, изведено је укупно 60.000 летова. Између првог распоређивања у 1981. и краја рата 1989. године, изгубљена су око 23 авиони у борбеним операцијама, а око 9 је уништено на земљи на стајанци.[2][8][18]
Ирачко-ирански рат
Сухој Су-25 је уведен у оперативну употребу у ирачко ваздухопловство у другој половини осамдесетих година 20. века. Према неким изворима, они су коришћени врло интензивно у томе рату. Током рата ирачки Су-25, направили су око 900 борбених летова. У једном инциденту снимљено је да је ирачки Су-25 оборен иранском ракетом земља-ваздух. Пилот се успешно катапултирао. После рата, Садам Хусеин је одликовао све ирачке пилоте на Су-25, са највишим војним одликовањем.[19][20]
Заливски рат (1991)
Током Заливског рата ирачки Су-25 нису летели, али су претрпели велике губитке. Супериорност коалиционих снага је била велика, па и потпуна превласт у ваздушном простору. Седам авиона Су-25 су прелетела у Иран, 25. јануара 1991. године, где су укључена у њихово ваздухопловство, два су оборили амерички ловци F-15 игл, током покушаја да полете. Остали су уништени на земљи. Укупно је Ирак изгубио 31 авион Су-25.[21][22][23]
Абхазијски рат (1992.—1993)
Грузија је у овом сукобу користила своје авионе Су-25. Неколико тих авиона су оборени од стране абхазијске противваздухопловне одбране. Познат је најмање један случај учешћа Су-25, Руског ратног ваздухопловства.[24]
Рат за Нагорно-Карабах (1991.—1994)
Су-25 је био први борбени авион који је учествовао у Рату за Нагорно-Карабах. У априлу 1992. године, пилот Руског ратног ваздухопловства, азербејџанског порекла Вагиф Курбанов превегао је авионом у Азербејџан и летео на њему у борбеним мисијама, све док није био оборен. Касније, Азербејџан је набавио још неколико авиона. До краја рата авионе Су-25 је имала и јерменска страна. Азербејџан је укупно изгубио три Су-25, а Јерменија 2.[25]
Руски Су-25 је био основни борбени авион који је користило Руско ратно ваздухопловство у борбеним операцијама у Чеченији. На почетку борби, ова јуришна авијација је уништила све чеченске авионе. Најинтензивније су Су-25 дејствовали у зиму и пролеће 1995. године; касније су се користили спорадично, због природе рата, након примирја у јуну. Извели су око 9.000 летова, од чега око 5.300 летова са директним дејством, током чеченског рата, у периоду између 1994. и 1996. године, при чему су ови јуришници потврдили своју високу ефикасност. У тим операцијама је изгубљено 5 авиона Су-25 (четири су оборена, а један је отписан због оштећености). Упркос високом борбеном преживљавању Су-25, у једном случају обарања је усмрћен пилот, непријатељском ватром из митраљеза ДШК великог калибра (12,7 mm) - метак га је погодио кроз бочно стакло поклопца кабине.[26][27][28][29]
Други чеченски рат
Су-25 Руског ратног ваздухопловства су интензивно коришћени током Другог чеченског рата, нарочито током прве фазе, када су руске снаге извршиле инвазију на самопроглашену Ичкерију. Изгубљено је до седам руских авиона Су-25, један до непријатељске ватре: 4. октобра 1999. године, Су-25 је оборен и убијен је пилот. Крила авиона су Чечени ставили на постоље, на централном тргу у Грозном.[28][30]
Други конгоански рат
Демократска Република Конго је купила 8 борбених авиона Су-25 у 1999. години. Због недостатка пилоти обучених пилота за борбене мисије ангажовали су их из Русије, Украјине и Белорусије.[20]
Обе стране су имали Су-25 на почетку трећег дела борбе у периоду мај-јун 2000. године. Познати су напада авиона Етиопије вођеним ракетама Х-25 и Х-29.
Еритрејски МиГ-29 је оборио етиопски Су-25, том приликом је пилот смртно страдао.[31]
Сукоби у Републици Македонији (2001)
Македонско ваздухопловство је користило авионе Су-25 током сукоба са албанским сепаратистима. Авиони су вишеструко нападали. почев од 24. јуна 2001. године. Најуспешније су дејствовали 10. августа 2001. године, у селу Радуша, када су са Су-25 напали албанске екстремисте, који су из заседе и убили 16 македонских војника током претходна два дана.[32]
Грађански рат у Обали Слоноваче
Током овог грађанског рата, владине снаге су користиле авионе Су-25 за борбено дејство по побуњеничким циљевима. Коришћени су за и напад Француског контингента у оквиру мировних снага, 6. новембра 2004. године. У томе нападу, убијено је девет припадника мировних снага, а рањено 37. Убрзо након тога, француски војници су узвратили, напали су ваздухопловну базу и на земљи уништили два Су-25.[33][34]
Рат у Грузији (2008)
Сухој Су-25 је активан у ваздухопловствима Русије и Грузије. Током сукоба, званично је потврдило руско ваздухопловство губитак три Су-25, а још четири су тешко оштећена, што у великој мери премашило губитке и штету других типова авионима, који су учествовали у сукобу. Русија процењује да су уништели три грузијска Су-25, током рата, из Грузије то нико није потврдио.[35][36][37]
Према међународној организацији Амнести Интернатионал, Судан је у више наврата. са Су-25, нападао војне и цивилне циљеве у Дарфуру. Авиони су испоручени из Белорусије, у периоду 2008—2010. године, иако је био ембарго над Суданом од стране Уједињених нација.[38][39]
Украјинске оружане снаге распоредиле су авионе за дејство у ваздушном простору изнад источних региона, почетком пролећа 2014. године. Први задаци су им били углавном извиђање и „демонстрација силе”. Украјински Су-25 су подржавали хеликоптере Ми-24, 26. маја 2014. године, током њихове војне операције повратка контроле аеродрома у Доњецку, током које су Су-25 лансирали ракете ваздух-земља. Контрола над аеродромом је поново успостављена, са 30-40 жртава на страни побуњеника. Један украјински Су-25 се срушио због техничког квара.
Су-25 је оборен, 16. јула 2014. године, украјински званичници су навели да га је оборио руски МиГ-29, ракетом Р-27Т. Русија је то демантовала. Два Су-25 су такође оборена у региону Доњецка, 23. јула 2014. године. Опет је оптужена Русија и следио је деманти.
Украјински Су-25 је оборен, 29. августа 2014. године, од стране побуњеника. Пилот је успео да се безбедно катапултира. Истога дана, побуњеници тврде да су оборили до четири Су-25.[40][41][42]
Оружани сукоб у северном Ираку (2014)
Ирак је набавио половне авионе Су-25, који су им испоручени крајем јуна 2014. године. Они су имали прве борбене летове 25. децембра, у ваздушном простору изнад ирачком града Тикрит, где су се лоцирале снаге, екстремистичке организације „Исламска држава”.[43][43]
Руска војна операција у Сирији
Авиони Су-25СМ користе се од 30. септембра 2015. године, у операцијама против терористичке организације тзв „Исламске државе”. Руси су распоредили Су-25СМ на аеродром у близини Латакија, Сирија, да подржи остале руске снаге у сиријској офанзиви против терориста, припадника тзв „Исламске државе”. Са њима су 2. октобра 2015. године уништили командна места терориста и заједно са осталом авијацијом су онеспособили 608 њихова склоништа,129 складишта и осталу инфраструктуру.[44][45][46]
Рат у Украјини
Од почетка сукоба 2022. године, ВВС Украјине користи Су-25М1 против руских снага. ВВС Русије користи Су-25СМ и Су-25СМ3 против украјинских снага. Обе стране су имале губитке у сукобу.
Корисници авиона Су-25
Корисници авиона Сухој Су-25[7][20] | ||
---|---|---|
Држава, број авиона, илустрација и коментар | ||
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ||
![]() | ![]() | ![]() |
![]() | ||
![]() | ![]() | ![]() — бивши, — тренутни. |
Карактеристике
Карактеристике најбројнијих авиона (Су-25/Су-25К,)[1][9][62] | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Опште | Перформансе | ||||||
Дужина | 15,53 m | Полетна маса | са 2xFAB-500 + 2xR-73E | 14.440 kg | |||
Висина | 4,80 m | максимална | 19.300 kg | ||||
Размах | 14,36 m | Стаза полетања | са нормалном масом | 500 m | |||
Површина крила | 33,7 m² | са максималном масом | 1.050 m | ||||
Угао стреле нападне ивице | 20° | Маса при слетању | нормална | 11.020 kg | |||
Погон | 2 × ТРД Р-195 | максимална | 13.200 kg | ||||
Потисак | 2 × 44.18 kN | Стаза слетања | са нормалном масом | 550 m | |||
Маса (празног) | 9.800 kg | са максималном масом | 750 m | ||||
Унутрашње гориво | 5.000 kg | Максимална брзина (Н=0 m) | 950 km/h | ||||
Пнеуматици гл. ногу | 840х360 mm | Максимални Махов број | 0,82 | ||||
Пнеуматик нос. ноге | 660х200 mm | Границе фактора аеродинамичког оптерећења | +6.5/-2.0 | ||||
Притисак, у два хидросистема | 210 kg/cm² | Практични долет, | без спољних терета | на нивоу мора | 500 km | ||
Течност против залеђивања | 6 lit | на висини | 1.000 km | ||||
са 4 x ПТТ-800 | празни одбачени | 1.850 km |
Види још
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/Su-25T5.jpg/220px-Su-25T5.jpg)
Референце
- ^ а б в г д ђ е ж з и ј „Су-25 Грач” (на језику: (језик: руски)). Уголок неба. Приступљено 23. 10. 2015. „Су-25 Грач” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б goebel, greg (1. 5. 15). „The Sukhoi Su-25 Frogfoot” (на језику: (језик: енглески)). airvectors. Приступљено 6. 10. 2015. „The Sukhoi Su-25 Frogfoot” Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза) - ^ Gordon & Dawes 2004. sfn грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ „SU-25 ORIGINS” (на језику: (језик: енглески)). airvectors. Приступљено 21. 10. 2015. „SU-25 ORIGINS” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Sukhoi Su-25 1975.” (на језику: (језик: енглески)). aviastar. Приступљено 23. 10. 2015. „Sukhoi Su-25 1975.” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „SU-25 DEVELOPMENT” (на језику: (језик: енглески)). airvectors. Приступљено 21. 10. 2015. „SU-25 DEVELOPMENT” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б „Sukhoi Su-25, Su-39 ASCC codename: Frogfoot Ground-Attack Plane” (на језику: (језик: енглески)). aerospaceweb. Приступљено 21. 10. 2015. „Sukhoi Su-25, Su-39 ASCC codename: Frogfoot Ground-Attack Plane” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в „Historical background” (на језику: (језик: енглески)). sukhoi. Архивирано из оригинала 28. 2. 2015. г. Приступљено 24. 10. 2015. „Historical background” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в г д ђ е ж „Су-25 Грач - бронированный штурмовик” (на језику: (језик: руски)). dokwar. Архивирано из оригинала 4. 11. 2015. г. Приступљено 24. 10. 2015. „Су-25 Грач - бронированный штурмовик” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в г „Su-25 (Su-28) Frogfoot Close-Support Aircraft, Russia” (на језику: (језик: енглески)). airforce-technology. Приступљено 23. 10. 2015. „Su-25 (Su-28) Frogfoot Close-Support Aircraft, Russia” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ goebel, greg (1. 5. 15). „SU-25 DESCRIBED / SU-25 IN AFGHANISTAN” (на језику: (језик: енглески)). airvectors. Приступљено 25. 10. 2015. „SU-25 DESCRIBED / SU-25 IN AFGHANISTAN” Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза) - ^ „Su-25 FROGFOOT Grach (Rook)” (на језику: (језик: енглески)). fas. Приступљено 23. 10. 2015. „Su-25 FROGFOOT Grach (Rook)” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Armaments” (на језику: (језик: енглески)). sukhoi. Архивирано из оригинала 15. 8. 2015. г. Приступљено 24. 10. 2015. „Armaments” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Су-39 (Су-25ТМ)” (на језику: (језик: руски)). airwar. Приступљено 4. 11. 2015. „Су-39 (Су-25ТМ)” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б Mladenov, Alexander (јануар 2013). „Armoured Workhorse”. Air Forces Monthly (298): 68—74.
|access-date=
захтева|url=
(помоћ) - ^ Karnozov, Vladimir (8. 9. 2008). „Lessons of the five-day war” (на језику: (језик: енглески)). flightglobal. Приступљено 23. 10. 2015. „Lessons of the five-day war” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Модификации Су-25 - штурмовик” (на језику: (језик: руски)). army. Архивирано из оригинала 19. 03. 2015. г. Приступљено 29. 10. 2015. „Модификации Су-25 - штурмовик” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Су-25 в Авганистане” (на језику: (језик: руски)). airwar. Приступљено 5. 11. 2015. „Су-25 в Авганистане” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „НеСУщий смерть врагу” (на језику: (језик: руски)). aviaport. Приступљено 5. 11. 2015. „НеСУщий смерть врагу” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в Жирохов, Михаил (2009). „Су-25 в мире” (на језику: (језик: руски)). airwar. Приступљено 5. 11. 2015. „Су-25 в мире” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Iraqi Air Force Equipment - Introduction” (на језику: (језик: енглески)). globalsecurity. Приступљено 5. 11. 2015. „Iraqi Air Force Equipment - Introduction” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Потери ВВС Ирака за 1988 - 91 гг.” (на језику: (језик: руски)). airwar. 2011. Приступљено 5. 11. 2015. „Потери ВВС Ирака за 1988 - 91 гг.” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Liam Devlin and Tom Cooper (13. 9. 2006). „Iran bolsters Su-25 fleet” (на језику: (језик: енглески)). janes. Архивирано из оригинала 08. 10. 2007. г. Приступљено 5. 11. 2015. „Iran bolsters Su-25 fleet” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)CS1 одржавање: Неподобан URL (веза)
- ^ „Послевоенная война Сухого” (на језику: (језик: руски)). airbase. Приступљено 5. 11. 2015. „Послевоенная война Сухого” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Авиация в локальных конфликтах” (на језику: (језик: руски)). skywar. Приступљено 5. 11. 2015. „Авиация в локальных конфликтах” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Кондратьев, Вячеслав. „Грозное небо над Чечнёй” (на језику: (језик: руски)). foxbatavia.narod. Приступљено 6. 11. 2015. „Грозное небо над Чечнёй” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Dr N.Novichkov (јун 1995). „Frontal and Army Aviation in the Chechen Conflict” (на језику: (језик: француски)). mashar.free. Приступљено 6. 11. 2015. „Frontal and Army Aviation in the Chechen Conflict” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б „Aircraft by type” (на језику: (језик: енглески)). ejection-history. Архивирано из оригинала 23. 9. 2015. г. Приступљено 6. 11. 2015. „Aircraft by type” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ From Tribune News Services (6. 5. 1996). „Rebels Down Russian Plane In Chechnya” (на језику: (језик: енглески)). articles.chicagotribune. Приступљено 6. 11. 2015. „Rebels Down Russian Plane In Chechnya” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ MUSAYEV, RUSLAN. „RUSSIA/CHECHNYA TERRORISM LEADS TO WAR” (на језику: (језик: енглески)). greatdreams. Приступљено 7. 11. 2015. „RUSSIA/CHECHNYA TERRORISM LEADS TO WAR” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Cooper, Tom (2. 9. 2003). „II Ethiopian Eritrean War, 1998—2000.” (на језику: (језик: енглески)). webcitation. Архивирано из оригинала 01. 01. 2016. г. Приступљено 9. 11. 2015. „II Ethiopian Eritrean War, 1998—2000.” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в г д ђ е Gordon & Dawes 2004, стр. 100–102 harvnb грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ „Nine French soldiers killed in Cote d'Ivoire” (на језику: (језик: француски)). en.people. 8. 11. 2004. Архивирано из оригинала 18. 10. 2015. г. Приступљено 10. 11. 2015. „Nine French soldiers killed in Cote d'Ivoire” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „France attacks Ivorian airbase” (на језику: (језик: енглески)). news.bbc.co. 6. 11. 2004. Приступљено 10. 11. 2015. „France attacks Ivorian airbase” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „В Южной Осетии погибли 18 российских военных” (на језику: (језик: руски)). rb. 11. 8. 2008. Приступљено 10. 11. 2015. „В Южной Осетии погибли 18 российских военных” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „На новом Су-25 установлен комплекс радиоэлектронной борьбы самарского завода” (на језику: (језик: руски)). samaratoday. 9. 10. 2012. Архивирано из оригинала 23. 10. 2012. г. Приступљено 10. 11. 2015. „На новом Су-25 установлен комплекс радиоэлектронной борьбы самарского завода” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Georgia Air Force” (на језику: (језик: енглески)). globalsecurity. Приступљено 10. 11. 2015. „Georgia Air Force” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Дарфур: новые поставки оружия из Китая и России способствуют разжиганию конфликта” (на језику: (језик: руски)). amnesty. 9. 2. 2012. Архивирано из оригинала 02. 10. 2015. г. Приступљено 10. 11. 2015. „Дарфур: новые поставки оружия из Китая и России способствуют разжиганию конфликта” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Беларусь поставляет оружие в воюющий Дарфур” (на језику: (језик: руски)). charter97. 9. 2. 2012. Приступљено 10. 11. 2015. „Беларусь поставляет оружие в воюющий Дарфур” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „В Днепропетровске разбился штурмовик Су-25” (на језику: (језик: руски)). lenta. 2 июля 2014. Приступљено 11. 11. 2015. „В Днепропетровске разбился штурмовик Су-25” Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ)CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза) - ^ „Штурмовик Су-25 разбился в Днепропетровске из-за неисправности, пилот жив” (на језику: (језик: енглески)). interfax. 2. 7. 2014. Приступљено 11. 11. 2015. „Штурмовик Су-25 разбился в Днепропетровске из-за неисправности, пилот жив” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „МОЛНИЯ: Ополчение применило авиацию под Дебальцево — 2 штурмовика СУ-25 нанесли удар по позициям 40-го батальона, — источник” (на језику: (језик: руски)). rusvesna. 9. 2. 2015. Приступљено 11. 11. 2015. „МОЛНИЯ: Ополчение применило авиацию под Дебальцево — 2 штурмовика СУ-25 нанесли удар по позициям 40-го батальона, — источник” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б „Штурмовики Су-25 обратили в бегство боевиков ИГ под Тикритом” (на језику: (језик: руски)). ria. 25. 12. 2014. Приступљено 11. 11. 2015. „Штурмовики Су-25 обратили в бегство боевиков ИГ под Тикритом” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „«Коммерсантъ» узнал подробности переброски российской авиации в Сирию” (на језику: (језик: руски)). lenta. 1. 10. 2015. Приступљено 11. 11. 2015. „«Коммерсантъ» узнал подробности переброски российской авиации в Сирию” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Pentagon releases satellite images of Russian aircraft in Syria” (на језику: (језик: енглески)). unian. 22. 9. 2015. Приступљено 11. 11. 2015. „Pentagon releases satellite images of Russian aircraft in Syria” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Russian Jets Destroy ISIL Command Post, Bunker in Syria” (на језику: (језик: енглески)). sputniknews. 2. 10. 2015. Приступљено 11. 11. 2015. „Russian Jets Destroy ISIL Command Post, Bunker in Syria” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б Gordon & Dawes 2004, стр. 89–92 harvnb грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ Charbonneau, Louis (22. 10. 2010). „Disputed attack jets seen by U.N. envoys in Darfur” (на језику: (језик: енглески)). reuters. Архивирано из оригинала 18. 10. 2015. г. Приступљено 3. 11. 2015. „Disputed attack jets seen by U.N. envoys in Darfur” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б в г д ђ Gordon & Dawes 2004, стр. 93–96 harvnb грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ "World Military Aircraft Inventory". Aerospace Source Book 2009. Aviation Week & Space Technology, 26 January 2009.
- ^ „DIRECTORY: WORLD AIR FORCES” (на језику: (језик: енглески)). flightglobal. Приступљено 2. 11. 2015. „DIRECTORY: WORLD AIR FORCES” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Chadian Air Force” (на језику: (језик: енглески)). milaviapress. Архивирано из оригинала 27. 12. 2008. г. Приступљено 3. 11. 2015. „Chadian Air Force” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Niger Risk Assessment 2014” (PDF) (на језику: (језик: енглески)). insct.syr. Приступљено 2. 11. 2015. „Niger Risk Assessment 2014” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Military & Intelligence (17. 5. 2012). „Russia to Field New Ground Attack Jet” (на језику: (језик: енглески)). sputniknews. Приступљено 2. 11. 2015. „Russia to Field New Ground Attack Jet” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Куда летит российская авиация” (на језику: (језик: руски)). kommersant. 25. 8. 2008. Приступљено 2. 11. 2015. „Куда летит российская авиация” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Congolese fighter jet crashes during display” (на језику: (језик: енглески)). archive. 30. 6. 2007. Архивирано из оригинала 09. 12. 2008. г. Приступљено 3. 11. 2015. „Congolese fighter jet crashes during display” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ а б Marcus, Jonathan (2. 7. 2014). „Iranian attack jets deployed to help Iraq fight Isis” (на језику: (језик: енглески)). bbc. Приступљено 3. 11. 2015. „Iranian attack jets deployed to help Iraq fight Isis” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Ирак закупил истребители у РФ из-за задержки поставок США” (на језику: (језик: руски)). rg. Приступљено 2. 11. 2015. „Ирак закупил истребители у РФ из-за задержки поставок США” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ Gordon & Dawes 2004, стр. 97. sfn грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ GGordon & Dawes 2004, стр. 99 harvnb грешка: no target: CITEREFGordonDawes2004 (help)
- ^ „Aircraft Types” (на језику: (језик: енглески)). aeroflight. Приступљено 3. 11. 2015. „Aircraft Types” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- ^ „Aircraft performance” (на језику: (језик: енглески)). sukhoi. Архивирано из оригинала 22. 7. 2014. г. Приступљено 24. 10. 2015. „Aircraft performance” CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
Литература
- Simons, David; Withington, Thomas. Die Geschichte der Fligerei (на језику: (језик: немачки)). Bath: Parragon Books Ltd. ISBN 978-1-4054-8950-8. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Јуришник Су-25 СМ3 (Телевизија Звезда - Званични канал)
- Su-25К at Sukhoi.org
- Su-25 at GlobalSecurity.org
- Su-25 at Russia Military Analysis
- „Su-25UB Combat Trainer”. Архивирано из оригинала 9. 1. 2008. г. Приступљено 11. 11. 2015. CS1 одржавање: BOT: статус параметра оригинални-URL непознат (веза)
- п
- р
- у
Транспортни авиони
- Су-1
- Су-2 (АНТ-51/ББ-1)
- ШБ
- Су-3
- Су-4
- Су-5
- Су-6
- Су-7 (1944)
- Су-7 (1955)
- Су-8/(ДДБШ)
- Су-9 (1946)/(„К”)
- Су-9 (1957)
- Су-10
- Су-11/(„КЛ”)
- Су-11 (1961)
- Су-12
- Су-13/(„КТ”)
- Су-15 (1949)
- Су-15
- Су-17 (1949)
- Су-17
- Су-20
- Су-22
- Су-24
- Су-25
- Су-27
- Су-30
- Су-33
- Су-34
- Су-35
- Су-37
- Су-39
- Су-47 „беркут“ (С-37 „беркут”, С-32)
- Су-57
- Су-75
- T-3
- T-4
- С-70 Охотник-Б
- П. О. Сухој (1939–1975)
- Ј. А. Иванов (1975–1983)
- М. П. Симонов (1983–1999)
- М. А. Погосјан (1999–2007)