Сухој Су-31
Сухој Су-31Т | ||
---|---|---|
| ||
Општи подаци | ||
Намена | акробатски авион | |
Посада | 1 | |
Порекло | ![]() | |
Произвођач | ОКБ Сухој | |
Пробни лет | јуни 1992. | |
Уведен у употребу | 1992. | |
Статус | оперативан | |
Први оператер | ![]() | |
Број примерака | непознат | |
Димензије | ||
Дужина | 6,83 m | |
Висина | 2,76 m | |
Распон крила | 7,80 m | |
Површина крила | 11,83 m² | |
Маса | ||
Празан | 700 kg | |
Нормална полетна | 805 kg | |
Максимална | 858 kg | |
Погон | ||
Мотори | клипни са ваздушним хлађењем | |
Број мотора | 1 | |
Физичке особине | ||
Клипноелисни мотор | Веденејев М-14ПФ | |
Снага КЕМ-а | 298 kW | |
Снага КЕМ-а у кс | 400 кс | |
Перформансе | ||
Макс. брзина на Hопт. | 450 km/h | |
Економска брзина | 330 km/h | |
Долет | 1.100 km | |
Плафон лета | 4.000 m | |
Брзина пењања | 1.440 m/min | |
![]() |
Сухој Су-31 /(Suhoj Su-31), (рус. Сухой Су-31) је једномоторни, једноседи лаки руски нискокрилни авион за акробатско летење развијен 1991. године.[1]
Пројектовање и развој
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Sujoi_Su-31_-_Sukhoi_Su-31_-_Ram%C3%B3n_Alonso.jpg/300px-Sujoi_Su-31_-_Sukhoi_Su-31_-_Ram%C3%B3n_Alonso.jpg)
Авион Сухој Су-31 је пројектован и направљен у фабрици Сухој и намена му је обука и тренажа у акробатском летењу као и за државна и међународна такмичења у акробатском летењу. Потекао је од веома успешног акробатског модела авиона Су-26М. Израда пројекта је започета 1991, а завршен је 1992. кад је обављен први пробни лет, а главни пројектант је В. П. Кондратијев. Авион је први пут приказан светској јавности на авио изложби Фарнбороу 1992. године, а већ у јулу је учествовао на Светском првенству у акробатском летењу одржаном у Авру Француска.
Технички опис
Сухој Су-31 је лаки авион за акробатско летење пилота. То је авион мешовите конструкције нискокрилни једнокрилац са једним клипним ваздухом хлађеним радијалним мотором са 9 цилиндара, фиксним стајним трапом конвенционалног типа. Опремљен је мотором од 298 kW произвођача Веденејев М-14ПФ, и трокраком елисом од композитног материјала (Хофман) променљивог корака са редуктором. Авион је робусне конструкције направљен од лаких композитних материјала, пластике и стаклених влакана, углљеничних влакана, нерђајучег челика високе еластичности, титанијума и алуминијумских легура. Учешће композитних материјала у укупној маси авиона износи преко 70%. Његова робусна конструкција толерише G оптерећења у границама од +12 до -10, а то је граница коју не могу да поднесу акробатски пилоти. Крила авиона су трапезастог облика са равном нападном ивицом и равним завршетком. Пилот је смештен у затвореном кокпиту који је смештен иза крила. Унутрашњост кабине авиона је ергономски прилагођена пилоту, са удобним седиштем, нагнутим под углом од 35о и појасом за везивање. Дизајн кабине омогућава пилоту да прецизно контролише положај авиона у простору. Авион је опремљен седиштем за катапултирање у случају ванредне опасности. У односу на своје претходнике Су-26М и Су-29, авион Су-31 има следећа побољшања: повећано кормило, редизајнирана крила увођенјем титанијумских ребара и карбонских влакана, (побољшана стабилност лета и олакшано управљање авионом), појачана снага мотора, нови пропелер, (који омогућавају убрзање у вертикалном лету) побољшан комфор пилота, и додате две преграде за пртљаг.[2][3]
Варијанте
- Су-31Т - стандардна верзија авиона Су-31,
- Су-31Х - извозна верзија авиона Су-31 са резервоарима за гориво у крилима,
- Су-31М - верзија авиона Су-31 са резервоарима за гориво у крилима и уређајем за катапултиранје седишта,
- Су-31М3 - верзија авиона Су-31М са појачаним мотором М-9Ф снаге 313 kW, повећане максималне брзине и долета,
- Су-31У - верзија авиона Су-31 са увлачећим стајним трапом.
Оперативно коришћење
Само месец дана после пробног лета у јулу 1992. године овај авион је учествовао на Светском првенству у акробатском летењу одржаном у Авру Француска и освојио бронзану медаљу. Већ од 1994. године овај авион је стандардна опрема руске репрезентације на шампионатима у акробатском летењу, и поновио је успех са Светског првенства из 1992. године. Посаду авиона Сухој Су-31 сачињава 1 члан тј. пилот. Авион је добио међународни сертификат 1994. године, а у Русији је сертификован 1995. године. Авион Сухој Су-31 се користи већ 15 година, што несумњиво потврђује квалитет овог авиона. На захтев купца авион се може опремити западном авиоником "Bekker" и "Bendix King", и GPS навигационим системом.[4]
Земље које користе овај авион
|
|
Види још
- Сухој Су-26
- Сухој Су-29
- Сухој - фабрика авиона
- Павел О. Сухој - авио-конструктор
Референце
Литература
- Јанић, Чедомир (2003). Век авијације - [илустрована хронологија] (на језику: (језик: српски)). Беочин: Ефект 1. COBISS.SR 110428172. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- Donald, David (1997). The Complete Encyclopedia of World Aircraft (на језику: (језик: енглески)). NY: Barnes & Noble. ISBN 978-18-9410-224-7. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- Rendall, David (1999). Jane's Aircraft Recognition Guide (на језику: (језик: енглески)) (2nd изд.). London: Harper Collins Publishers. ISBN 978-00-0470-980-2. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- Taylor, Michael (1996). Brassey's World Aircraft & Systems Directory 1996/1997 (на језику: (језик: енглески)). London: Brassey's. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- Shavrov, V.B. History of the aircraft construction in the USSR (на језику: (језик: енглески)). ISBN 978-5-217-02528-2. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- „Zvanični sajt Suhoja” (на језику: (језик: руски) и (језик: енглески)). www.sukhoi.org. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)[мртва веза]
- „Су-26, 29, 31” (на језику: (језик: руски) и (језик: енглески)). www.sukhoi.org. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- „Су-31” (на језику: (језик: руски)). Уголок неба. 2004. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- „Sukhoi Su-31 (1992)” (на језику: (језик: енглески)). www.aviastar.org. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- „The Sukhoi Su26; Su29 & Su31” (на језику: (језик: енглески)). www.airliners.net. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- „Su-31T/U, aerobatic by Sukhoi OKB” (на језику: (језик: енглески)). www.ctrl-c.liu.se. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- „Sukhoi Su-26 Aerobatic Airplane, Russia” (на језику: (језик: енглески)). www.aerospace-tehnology.com. Приступљено 11. 2. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)[мртва веза]
- „Suchoj Su-31,” (на језику: (језик: немачки)). Galerie. Приступљено 2. 4. 2011. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)[мртва веза]
- п
- р
- у
Транспортни авиони
- Су-1
- Су-2 (АНТ-51/ББ-1)
- ШБ
- Су-3
- Су-4
- Су-5
- Су-6
- Су-7 (1944)
- Су-7 (1955)
- Су-8/(ДДБШ)
- Су-9 (1946)/(„К”)
- Су-9 (1957)
- Су-10
- Су-11/(„КЛ”)
- Су-11 (1961)
- Су-12
- Су-13/(„КТ”)
- Су-15 (1949)
- Су-15
- Су-17 (1949)
- Су-17
- Су-20
- Су-22
- Су-24
- Су-25
- Су-27
- Су-30
- Су-33
- Су-34
- Су-35
- Су-37
- Су-39
- Су-47 „беркут“ (С-37 „беркут”, С-32)
- Су-57
- Су-75
- T-3
- T-4
- С-70 Охотник-Б
- П. О. Сухој (1939–1975)
- Ј. А. Иванов (1975–1983)
- М. П. Симонов (1983–1999)
- М. А. Погосјан (1999–2007)