Bellbergita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | (K,Ba,Sr)₂Sr₂Ca₂(Ca,Na)₄[Al₃Si₃O₁₂]₆·30H₂O |
Epònim | Volcà Bellerberg ![]() |
Localitat tipus | Seekante, Mayener Feld, Flux de lava del sud, Volcà Bellerberg, Ettringen, Mayen, Eifel, Renània-Palatinat, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.GD.20 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.GD.20 ![]() |
Dana | 77.1.8.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | hexagonal |
Estructura cristal·lina | a = 13,24Å; c = 15,98Å; |
Color | incolor a blanc |
Exfoliació | no observada |
Fractura | concoidal |
Duresa | 5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanc |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 2,2 g/cm³ (mesurada); 2,19 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | uniaxial (-) |
Índex de refracció | nω = 1,522 nε = 1,507 |
Birefringència | δ = 0,015 |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1990-057 |
Any d'aprovació | 1993 |
Símbol | Blb ![]() |
Referències | [1] |
La bellbergita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de les zeolites. Rep el nom del volcà Bellerberg, a Alemanya, la seva localitat tipus.
Característiques
La bellbergita és un silicat de fórmula química (K,Ba,Sr)₂Sr₂Ca₂(Ca,Na)₄[Al₃Si₃O₁₂]₆·30H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bellbergita pertany a «02.GD: Tectosilicats amb H₂O zeolítica; cadenes de 6-enllaços – zeolites tabulars» juntament amb els següents minerals: gmelinita-Ca, gmelinita-K, gmelinita-Na, willhendersonita, cabazita-Ca, cabazita-K, cabazita-Na, cabazita-Sr, cabazita-Mg, levyna-Ca, levyna-Na, erionita-Ca, erionita-K, erionita-Na, offretita, wenkita, faujasita-Ca, faujasita-Mg, faujasita-Na, maricopaïta, mordenita, dachiardita-Ca, dachiardita-Na, epistilbita, ferrierita-K, ferrierita-Mg, ferrierita-Na i bikitaïta.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a Seekante, un terme sovint utilitzat per a la part oriental del flux de lava, una zona del volcà Bellerberg amb moltes pedreres antigues abandonades situada entre Mayen i Kottenheim, a la regió de Renània-Palatinat, Alemanya.[2] També ha estat descrita a la propera pedrera Caspar, a Ettringen, i a Cerro Sapo, a la província d'Ayopaya, a departament bolivià de Cochabamba. Aquests tres són els únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)