Britvinita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | [Pb₇(OH)₃F(BO₃)₂(CO₃)][Mg4.5(OH)₃(Si₅O14)] |
Epònim | Sergei N. Britvin (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Långban, Filipstad, Värmland, Suècia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.EG.70 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.EG.70 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 9,3409(8) Å; b = 9,3579(7) Å; c = 18,8333(14) Å; α = 80,365(6)°; β = 75,816(6)°; γ = 59,870(5)° |
Grup puntual | 1 - pedial |
Densitat | 5,42 g/cm³ (calculada) |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA2006-031 |
Símbol | Bv ![]() |
Referències | [1] |
La britvinita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Sergei Nikolaevich Britvin (1965-), un mineralogista rus.
Característiques
La britvinita és un silicat de fórmula química [Pb₇(OH)₃F(BO₃)₂(CO₃)][Mg4.5(OH)₃(Si₅O14)]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la britvinita pertany a «09.EG - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 6-enllaços més grans» juntament amb els següents minerals: cymrita, naujakasita, manganonaujakasita, dmisteinbergita, kampfita, strätlingita, vertumnita, eggletonita, ganofil·lita, tamaïta, coombsita, zussmanita, franklinfil·lita, lennilenapeïta, parsettensita, estilpnomelana, latiumita, tuscanita, jagoïta, wickenburgita, hyttsjoïta, armbrusterita i bannisterita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la localitat de Långban, al municipi de Filipstad (Värmland, Suècia). També ha estat descrita posteriorment a la mina Kombat, a la regió d'Otjozondjupa (Namíbia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Britvinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 abril 2019].