Tamaïta
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | (Ca,K,Ba,Na)3-4Mn24(Si,Al)40(O,OH)112·21H₂O |
Epònim | districte de Nishitama i Riu Tama ![]() |
Localitat tipus | Mina Shiromaru, Okutama-cho, Districte de Nishitama, Prefectura de Tòquio, Japó |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.EG.30 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.EG.30 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Grup espacial | grup espacial P2₁/a ![]() |
Color | incolor a marró groguenc clar |
Duresa | 4 |
Lluïssor | vítria, nacrada |
Color de la ratlla | blanc |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Dispersió òptica | r < v lleu |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1999-011 |
Símbol | Tam ![]() |
Referències | [1] |
La tamaïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la ganofil·lita.
Característiques
La tamaïta és un silicat de fórmula química (Ca,K,Ba,Na)3-4Mn24(Si,Al)40(O,OH)112·21H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tamaïta pertany a «09.EG - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 6-enllaços més grans» juntament amb els següents minerals: cymrita, naujakasita, manganonaujakasita, dmisteinbergita, kampfita, strätlingita, vertumnita, eggletonita, ganofil·lita, coombsita, zussmanita, franklinfil·lita, lennilenapeïta, parsettensita, estilpnomelana, latiumita, tuscanita, jagoïta, wickenburgita, hyttsjoïta, armbrusterita, britvinita i bannisterita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la mina Shiromaru, a Okutama-cho, dins el districte de Nishitama (Prefectura de Tòquio, Japó). També ha estat descrita a la mina Molinello, a la localitat italiana de Ne (província de Gènova, Ligúria). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Tamaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 febrer 2020].