Cymrita
![]() | |
---|---|
![]() Cymrita (assenyalada amb la fletxa blanca) de la localitat tipus | |
Fórmula química | BaAl₂Si₂(O,OH)₈·H₂O |
Localitat tipus | mina Benallt (Tyddyn Meirion mine; Ty Canol mine), Rhiw, Llanfaelrhys, Península de Lleyn, Gwynedd, Gal·les, Regne Unit |
Classificació | |
Categoria | silicats > fil·losilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.EG.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.EG.05 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | VIII/E.15 ![]() |
Dana | 78.1.3.1 |
Heys | 16.12.6 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,32Å; b = 36,6Å; c = 7,66Å; β = 90° |
Color | incolor, verd, marró |
Duresa | 2 a 3 |
Lluïssor | vítria, sedosa |
Color de la ratlla | blanc |
Diafanitat | translúcida |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,611 nβ = 1,619 nγ = 1,621 |
Birefringència | δ = 0,010 |
Dispersió òptica | relativament forta |
Impureses comunes | Fe, Mn, K |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1949 |
Símbol | Cym ![]() |
Referències | [1] |
La cymrita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de Cymru el nom en gal·lès de Gal·les, on va ser descoberta.[2]
Característiques
La cymrita és un fil·losilicat de fórmula química BaAl₂Si₂(O,OH)₈·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cymrita pertany a «09.EG - Fil·losilicats amb xarxes dobles amb 6-enllaços més grans» juntament amb els següents minerals: naujakasita, manganonaujakasita, dmisteinbergita, kampfita, strätlingita, vertumnita, eggletonita, ganofil·lita, tamaïta, coombsita, zussmanita, franklinfil·lita, lennilenapeïta, parsettensita, estilpnomelana, latiumita, tuscanita, jagoïta, wickenburgita, hyttsjoïta, armbrusterita, britvinita i bannisterita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta l'any 1949 a la mina Benallt, a Rhiw, Llanfaelrhys (Gwynedd, Gal·les). Sol trobar-se associada a altres minerals com: ganofil·lita, calcita, albita, lawsonita, hialotequita, banalsita, hialofana, hedifana i biotita.[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)