Urvantsevita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Pd(Bi,Pb)₂ |
Epònim | Nikolay Urvantsev (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | mina Mayak (Majak Mine), dipòsit de coure i níquel de Talnakh, Norilsk, Altiplà de Putorana, Península de Taimir, Taimíria, Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia |
Classificació | |
Categoria | sulfurs |
Nickel-Strunz 10a ed. | 2.EB.30 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 2.EB.30 ![]() |
Dana | 2.12.15.2 |
Heys | 3.12.43 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | tetragonal |
Estructura cristal·lina | a = 13,82Å; c = 6,53Å; |
Grup espacial | grup espacial l4/mmm ![]() |
Color | blanc grisenc |
Exfoliació | perfecta, en una direcció |
Duresa | 2 |
Lluïssor | metàl·lica |
Diafanitat | opaca |
Densitat | 9,66 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | anisotròpica |
Pleocroisme | feble |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1976-025 |
Any d'aprovació | 1976 |
Símbol | Urv ![]() |
Referències | [1] |
La urvantsevita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de Nikolai Nikolaevich Urvantsev (1893-1985), geòleg i explorador polar del Ocean Geologia Research Institute, de Leningrad (Rússia).
Característiques
La urvantsevita és un sulfur de fórmula química Pd(Bi,Pb)₂. La seva composició és similar a la de la polarita i a la del mineral sense anomenar UM1981-02-Bi:AsPbPd. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1976. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la urvantsevita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, changchengita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta i reniïta.
Formació i jaciments
Va ser descoberta l'any 1976 a la mina Mayak, que es troba al dipòsit de coure i níquel de Talnakh, a Norilsk, a l'altiplà de Putorana (Taimíria, Rússia). També ha estat descrita a Tilkerode, a Harz (Saxònia-Anhalt, Alemanya).
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Urvantsevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 agost 2016].