MS «Polarlys»
- Denne artikkelen omhandler dagens hurtigruteskip fra 1996. For andre skip med samme navn, se Polarlys.
Roroskip
Hurtigruteskip
Skipsklasse
Polarlys-klassen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Postal_Flag_of_Norway.svg/30px-Postal_Flag_of_Norway.svg.png)
Klasseselskap
DNV (1996–2013)
DNV GL (2013–2021)
DNV (2021– d.d.)
TFDS (1996–2006)
Hurtigruten Group (2006–2007)
Hurtigruten (2007–2021)
Hurtigruten Norge (2021– d.d.)
LPP: 106,42 meter
Bredde i riss
19,50 meter
Dybde i riss
10,30 meter
2 × Ulstein Bergen KRG-9 dieselmotorer
Hjelpemaskin
4 × akselgeneratorer
1 × MHC434F diesel-nødgenerator
Fremdrift
2 × Ulstein Bergen vribare skrupropeller
2 × Kongsberg Ulstein 375 TV sidepropeller
1 × Ulstein azimut-thruster
3 × elektromotorer
2 × 2 257 kW
2 × 5 397 kW
Hjelpemaskin
2 × 1 550 kW
2 × 1 600 kW
Fremdrift
2 × 1 075 bhk
1 × 1 200 bhk
4 171 NT
Køyeplasser
479 køyer (1996–2016)
503 køyer (2016– d.d.)
MS «Polarlys» (IMO: 9107796) er et norsk-registrert hurtigruteskip eid og operert av Hurtigruten Coastal AS (Hurtigruten Norge) som betjener kystruten Bergen–Kirkenes. Skipet var byggnummer 223 ved Ulstein Verft i Ulsteinvik i Møre og Romsdal, og ble opprinnelig levert for Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) den 18. mars 1996. Hun har seilt i fast rotasjon i hurtigruten siden 17. april 1996, og er det eneste blant dagens hurtigruteskip som aldri har blitt utsatt for uhell (f.eks. grunnstøting, motorhavari) per 2021. MS «Polarlys» er det tredje hurtigruteskipet med dette navnet. Forløperne var «Polarlys» (1912) og «Polarlys» (1952).
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/MS_Polarlys_in_Solvaer_Lofoten.jpg/250px-MS_Polarlys_in_Solvaer_Lofoten.jpg)
Bygget på erfaringer fra rederiets to Stralsund-skip «Kong Harald» og «Nordlys», ønsket Troms Fylkes Dampskibsselskap (TFDS) at det tredje nybygget skulle være mer fleksibelt og ha større inntjeningspotensiale. Byggekontrakten ble tegnet med Ulstein verft i Ulsteinvik 14. juli 1994, og verftet fikk i oppgave å skape et nytt flaggskip for rederiet. Sammenlignet med Stralsund-skipene ble lasterommet gjort 30% større, kurs- og konferansefasiliteter ble økt i størrelse og fleksibilitet, og fremdriftssystemet ble gjort mer fleksibelt og drivstofføkonomisk. Byggekostnaden for hurtigruteskipet var på 511 millioner kroner.
Kjølstrekkingen fant sted 1. februar 1995, og 4. november 1995 ble skroget sjøsatt. 23. mars 1996 ble skipet døpt av sysselmannen på Svalbard, Ann-Kristin Olsen i en dobbeldåpsseremoni i Ulsteinvik; Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskabs (OVDS) «Nordkapp» ble døpt av Dronning Sonja ved Kværner Kleven verft samme dag. MS «Polarlys» la deretter ut på en rundtur på Vestlandet etterfulgt av et cruise til Shetland og Orknøyene. 17. april 1996 startet hun på sin første rundtur i hurtigruten og erstattet «Nordstjernen». I mars 2006 fusjonerte Troms Fylkes Dampskibsselskab med Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab og dannet Hurtigruten Group, senere omdøpt til Hurtigruten ASA. MS «Polarlys» fikk nytt skorsteinsmerke, men beholdt hjemmehavnen og navnet.
Høsten 2008 meldte Hurtigruten ASA om store underskudd. MS «Polarlys» ble sammen med «Nordkapp» og «Nordnorge» lagt ut for salg, men rederiet understreker at bare ett av skipene skal selges.[1] Ingen av skipene ble solgt.
Skipet
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/MS_Polarlys_in_Trondheim.jpg/250px-MS_Polarlys_in_Trondheim.jpg)
MS «Polarlys»' tonnasje er 11 341 bruttoregistertonn, 4 335 nettoregistertonn, og lasteevnen er på 1 150 dødvekttonn. Lasting og lossing foregår med gaffeltruck gjennom en lasteport på babord side.
Hovedfremdriftssystemet består av fire 9-sylindrede Ulstein Bergen 4-takts dieselmotorer som er seriekoblet parvis på hver sin propellaksling, en BRM 9 foran, og en KRG 9 bakerst.[2] Motorene kan kjøres i forskjellige kombinasjoner avhengig av behovet, noe som gir bedre drivstofføkonomi.
Oppgitt ytelse totalt er 7 940 kW. Akter har skipet en nedsenkbar 1 200 hestekrefters elektrisk Ulstein kompassthruster (azimuth-thruster) for manøvrering, og som alene kan gi en fart på 7 knop i nødsfall. I baugen står det to 1 075 hestekrefters Ulstein sidepropeller. Elektrisk kraft blir produsert av 4 akselgeneratorer med ytelse 2 000 kVA hver, samt en 330 kVA nødgenerator drevet av en dieselmotor.
MS «Polarlys» er sertifisert for 737 passasjerer i kystfart, og har 479 køyeplasser fordelt på 225 lugarer. Fellesarealene er store og inkluderer bar, utsiktssalong, kafeteria, spisesal og konferanserom. Landgangen er integrert i passasjer-porten, og foldes ut og inn ved hjelp av hydraulikk. Interiør og innredning er utformet av arkitekt Finn Falkum-Hansen. Største høyde er 29,6 meter.
Galleri
- MS «Polarlys» viser akterskipet idet hun forlater Molde
- Biblioteket om bord
- MS «Polarlys» i Geirangerfiord
Se også
Referanser
Litteratur
- Dag Bakka jr. – Hurtigruten, sjøveien mot nord (side 206). Seagull Publishing 2003 – ISBN 82-91258-17-1
Eksterne lenker
- (en) IMO 9107796 – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) MS «Polarlys» – DNVs skipsregister
- (en) MS «Polarlys» – Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen
- Hurtigruten ASA – MS Polarlys Besøkt 11. november 2008
- Hurtigruten-Web.com - Bilder av MS Polarlys
- Hurtigrutene.info – Omfattende side om hurtigrutene Besøkt 11. desember 2008
- Tyskspråklig side om hurtigrutene Besøkt 11. desember 2008
- Mike Bents hurtigrutesider – MS Polarlys[død lenke] Besøkt 11. desember 2008
- v
- d
- r