Bussenita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Na₂Ba₂Fe2+Ti(Si₂O₇)(CO₃)(OH)₃F |
Epònim | Irina Vladislàvovna Bussen ![]() |
Localitat tipus | Mont Kukisvumtxorr, Massís de Khibini, óblast de Múrmansk, Districte Federal del Nord-oest, Rússia |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.65 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.BE.65 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,419 Å; b = 7,042 Å; c = 16,334 Å; α = 102,45°; β = 93,20°; γ = 90,00° |
Grup puntual | 1 - pedial |
Grup espacial | p1 |
Color | groc-marró |
Macles | no observades |
Exfoliació | perfecta en (001), (110) i (1_10) |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 4 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | blanc |
Densitat | 3,63(2) g/cm³ (mesurada); 3,65 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,671 nβ = 1,694 nγ = 1,734 |
Birefringència | δ = 0,063 |
Pleocroisme | strong |
Angle 2V | mesurat: 71° (1), calculat: 76° |
Dispersió òptica | r>v, forta |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) i aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA2000-035 |
Símbol | Bus ![]() |
Referències | [1] |
La bussenita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la bafertisita. Rep el nom en honor d'Irina Vladislavovna Bussen (1915-2013) mineralogista, geòloga, petròloga i especialista en massissos alcalins.
Característiques
La bussenita és un silicat de fórmula química Na₂Ba₂Fe2+Ti(Si₂O₇)(CO₃)(OH)₃F. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2001. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museu mineralògic Fersman, a Moscou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bussenita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al mont Kukisvumtxorr, al massís de Khibini, un massís que es troba a l'óblast de Múrmansk, dins el Districte Federal del Nord-oest, Rússia. Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Bussenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 març 2018].