Grenmarita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | Na₄MnZr₃(Si₂O₇)₂O₂F₂ |
Localitat tipus | Natrolittodden, Vesle Arøya, Langesundsfjorden, Larvik, Vestfold, Noruega |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.25 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.BE.25 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,6082 Å; b = 7,1387 Å; c = 18,575 Å; β = 102,6° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Grup espacial | p2/b |
Color | marró groguenc a marró fosc |
Exfoliació | bona en {001} |
Fractura | irregular, desigual |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 4,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | marró groguenc clar |
Densitat | 3,49 g/cm³ (mesurada); 3,568 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,694 nγ = 1,735 |
Birefringència | δ = 0,041 |
Pleocroisme | visible |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) i aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA2003-024 |
Any d'aprovació | 2003 |
Símbol | Grn ![]() |
Referències | [1] |
La grenmarita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la rinkita. Rep el nom de la localitat de Grenmar, com es coneix en nòrdic a Langesundsfjorden, a Noruega.
Característiques
La grenmarita és un silicat de fórmula química Na₄MnZr₃(Si₂O₇)₂O₂F₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2003, i la primera publicació data del 2004. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la grenmarita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a Natrolittodden, a la localitat de Langesundsfjorden, dins el municipi de Larvik (Vestfold, Noruega). També ha estat descrita a la pedrera Sagåsen, al municipi de Porsgrunn (Telemark, Noruega). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
- ↑ «Grenmarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].