Schüllerita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Ba₂Na(Mn,Ca)(Fe3+,Mg,Fe2+)₂Ti₂(Si₂O₇)₂(O,F)₄ |
Epònim | Willi Schüller (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | Löhley, Üdersdorf, Daun, Vulkaneifel, Renània-Palatinat, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | silicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.BE.25 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | triclínic |
Estructura cristal·lina | a = 5,396(1) Å; b = 7,071(1) Å; c = 10,226(2) Å; α = 99,73(3)°; β = 99,55(3)°; γ = 90,09(3)° |
Grup puntual | 1 - pinacoide |
Grup espacial | p1 |
Color | marró |
Exfoliació | perfecta en {001} |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 3 a 4 |
Color de la ratlla | blanc |
Densitat | 3,974 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1,756(3) nβ = 1,773(4) nγ = 1,780(4) |
Birefringència | δ = 0,024 |
Pleocroisme | visible |
Angle 2V | mesurat: 40° (20) |
Dispersió òptica | r < v, feble |
Impureses comunes | K, Sr, Al, Nb |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral redefinit (Rd) ![]() |
Codi IMA | IMA2010-035 |
Any d'aprovació | 2010 |
Símbol | Shü ![]() |
Referències | [1] |
La schüllerita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la murmanita. Rep el nom en honor de Willi Schüller (nascut el 1953), mineralogista i col·leccionista amateur alemany, especialista en la mineralogia d'Eifel i autor de moltes publicacions sobre els minerals d'aquesta regió.
Característiques
La schüllerita és un silicat de fórmula química Ba₂Na(Mn,Ca)(Fe3+,Mg,Fe2+)₂Ti₂(Si₂O₇)₂(O,F)₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2010. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4. Visualment és indistinguible de la lileyita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la schüllerita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta a la pedrera Löhley, situada a la localitat de Daun, dins el districte de Vulkaneifel (Renània-Palatinat, Alemanya). També ha estat descrita en altres indrets, tots ells a dins del mateix districte alemany. Aquests indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Schüllerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].