MÁV Cmot 230–232
MÁV Cmot 230–232 | |
![]() | |
ČSD M 131.001–008 Cmot230-232 | |
Pályaszám | |
M 131.001–008 Cmot 230-232 | |
Általános adatok | |
Gyártó | Vagonka Studénka Studénka |
Gyártásban | 1929 |
Darabszám | ČSD : 8 MÁV : 2 (ČSD-től) db |
Műszaki adatok | |
Tengelyelrendezés | A1 |
Nyomtávolság | 1 435 mm |
Hajtókerék-átmérő | 850 mm |
Engedélyezett legnagyobb sebesség | 60 km/h |
Ütközők közötti hossz | 11 800 mm |
Teljes tengelytávolság | 5 800 mm |
Üres tömeg | 15,9 t |
Szolgálati tömeg | 20,74 t |
Tapadási tömeg | 10,52 t |
Legnagyobb tengelyterhelés | 11 t |
Hajtás | marokcsapágyas vontatómotor |
Fékek | |
Típusa | KNORR |
Gőzvontatás | |
Teljesítmény | 100 LE |
Erőátvitel | Gebus villamos, egyenáramú |
Motorkocsi/Motormozdony-vontatás | |
Motor | |
Típusa | Gräf & Stift Benzinmotor |
Szerkezete | 6 hengeres, soros |
Névleges fordulatszám | 1 900 1/min |
Üzemanyagkészlet | 200 l |
Kocsi / Motorkocsi | |
Kerékátmérő | 850 mm |
Ülőhelyek száma | 58 db |
Osztályok | 3. |
Üzemmód | benzin-elektromos |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz MÁV Cmot 230–232 témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A ČSD M. 131.0 sorozat kéttengelyes mellékvonali motorkocsi volt az egykori Csehszlovák Államvasutaknál (ČSD), amelyből a második világháború alatt két példány MÁV állományba került, ahol Cmot 230-232 pályaszámokat kaptak.
Kifejlesztése
A motorkocsi 1929-ben a ČSD számára két gyártási sorozatban épült elektromos erőátvitellel és GEBUS hajtási rendszerrel. A cég műhelyei Bécsben és Salzburgban voltak, ahol vasúti járművek elektromos berendezéseit és felszereléseit gyártották és szerelték.
A járművek alapját képezték az M 122.0 sorozatnak, melyek 1930 után nagyobb darabszámban épültek.
Műszaki adatok
A jármű erőátvitelének alapját egy hathengeres négyütemű Graf & Stift benzinmotor képezte. A motor hengerátmérője 115 mm, lökete 125 mm volt. Figyelemreméltó, hogy a motornál a mérnökök a teljesítménynövelésnek azt a módját választották, hogy csökkentették a löketet és növelték a fordulatszámot. Az üzemben nyilvánvalóvá vált, hogy a teljesítménymutatók nem olyan jók, mint az M 122.0 sorozat Tatra motorjának. Az elektromos GEBUS erőátviteli rendszer azonban a későbbi sorozatoknál megmaradt.
A kocsi felépítménye 3 részből állt. Az első sorozat utasterében 58 ülőhely volt. A vezérállás a kocsivezetőnek a jármű első végében volt. A hátsó rész a 2. sorozatnál nagyobb volt. Itt kapott helyet a WC és a poggyásztér. Az ülőhelyek száma így 48-ra csökkent. A második sorozat súlya is eltér az elsőtől. A kocsi fűtése a motor kipufogógázával történt. A többi felszerelés, mint pl. a fék, a már bevált M 122.0 sorozaton alkalmazottak voltak.
A járművek használatára vonatkozólag a szakirodalomban több feljegyzés nem található.
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a(z) ČSD-Baureihe M 131.0 című német Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
- Lányi Ernő, Lovász István, Mohay László, Szontágh Gáspár, Villányi György. Nagyvasúti Vontatójárművek Magyarországon. Közlekedési Dokumentációs Vállalat (1984). ISBN 963-552-161-8
Vasútportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap