Mansyu Ki-79
Mansyu Ki-79 | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | Навчальний літак |
Перший політ: | 1942 |
Прийнятий на озброєння: | 1942 |
Знятий з озброєння: | 1945 |
Період використання: | 1942–1945 |
На озброєнні у: | ![]() |
Виробник: | Mansyu |
Всього збудовано: | ~ 1500 |
Екіпаж: | 1 особа |
Крейсерська швидкість: | 286 км/год |
Максимальна швидкість (МШ): | 340 км/год |
Дальність польоту: | 920 км |
Практична стеля: | 5 600 м |
Довжина: | 7,85 м |
Висота: | 3,00 м |
Розмах крила: | 11,50 м |
Площа крила: | 18,56 м² |
Двигуни: | Hitachi Ha-13 aI, 510 к.с. |
Кулеметне озброєння: | 1 x 7,7-мм кулемет |
Mansyu Ki-79 — серійний навчальний літак Імперської армії Японії періоду Другої світової війни.
Історія створення
Літак Nakajima Ki-27, який непогано зарекомендував себе під час японсько-китайської війни, на початок війни на Тихому океані вже безнадійно застарів. Було прийняте рішення розробити на його базі навчальний літак для заміни застарілих біпланів Tachikawa Ki-9 та Tachikawa Ki-17, а також Tachikawa Ki-55. 225 літаків було переобладнано в навчальні з модифікацій Ki-27b та Ki-27-KAI. Але виробничі потужності заводів Nakajima були зайняті випуском нових винищувачів Nakajima Ki-43, тому випуск навчальних літаків перенести в Маньчжурію, на фірму «Mansyu».
Інженери фірми Mansyu у 1942 році розробили на базі Ki-27 навчальний літак, який отримав назву Ki-79. Основною відмінністю цього літака від прототипу було використання менш потужного двигуна Hitachi Ha-13a потужністю всього 510 к.с., оскільки фірма Nakajima не могла задовольнити потреби у двигунах Nakajima Ha-13. Внаслідок цього швидкість зменшилась до 340 км/г (на 135 км/г порівняно з прототипом Ki-27 KAI).
Одразу було розроблено два варіанти літака - одномісний тренувальний Ki-79a та двомісний навчально-тренувальний Ki-79b. Обидва варіанти літака були суцільнометалевими низькопланами з шасі, яке не складалось. Кабіна була відкритою.
У 1944 році, коли Японія стала гостро відчувати брак ресурсів, зокрема, дюралю були випущені спрощені варіанти літака, які отримали позначення Ki-79с і Ki-79d відповідно. В них використовувався сталевий каркас, обшитий авіаційною деревиною. На літаки встановлювались дешевші двигуни Hitachi Ha-23 22/24, внаслідок чого швидкість зменшилась до 280 км/г.[1]
Всього було випущено близько 1500 літаків усіх модифікацій.
Тактико-технічні характеристики (Ki-79a)
Технічні характеристики
- Екіпаж: 1 чоловік
- Довжина: 7,85 м
- Висота: 3,00 м
- Розмах крил: 11,50 м
- Площа крил: 18,56 м²
- Маса пустого: 1 300 кг
- Двигуни: 1 х Hitachi Ha-13 aI
- Потужність: 510 к. с.
Льотні характеристики
- Максимальна швидкість: 340 км/г
- Крейсерська швидкість: 286 км/г
- Дальність польоту: 920 км
- Практична стеля: 5 600 м
Озброєння
- Кулеметне: 1 x 7,7-мм кулемет
Модифікації
- Ki-79a — одномісний тренувальний літак
- Ki-79b — двомісний навчально-тренувальний літак
- Ki-79c — одномісний тренувальний літак, спрощений варіант Ki-79a
- Ki-79d — двомісний навчально-тренувальний літак, спрощений варіант Ki-79b
Історія використання
Оскільки літаки Ki-79 випускались у значних кількостях, ними були переоснащені льотні школи в Сендаї та Тачіраї, а також Академія армійської авіації. Наприкінці війни частина літаків Ki-79 використовувалась для атак камікадзе, оскільки курсантам льотних шкіл не треба було перевчатись на інші літаки.
Оскільки Ki-79 випускались в Харбіні в Маньчжурії, велика кількість їх була захоплена радянськими військами і згодом передана у навчальні підрозділи ВПС Китаю. Як інструкторів використовували полонених японських льотчиків. Літак прослужив у ВПС Китаю до початку Корейської війни.
Також певна кількість літаків була захоплена на територіях, окупованих Японією - Філіппінах, Яві, Суматрі, Сінгапурі, де вони також використовувались як навчальні.
Вцілілі екземпляри
На даний час один вцілілий екземпляр Ki-79 знаходиться в музеї збройних сил Індонезії в Джакарті[2].
Джерела
- Обухович В. А., Кульбака С. П., Сидоренко С. И. Самолёты второй мировой войны.- Мн.: ООО «Попурри», 2003.- 736 с.:ил. ISBN 985-438-823-9.
- Серия: История авиационной техники. Авиация Японии во Второй мировой войне. Часть третья: Накадзима-Тачикава. - Издательский отдел ЦАГИ, 1996
- (англ.)
Див. також
Примітки
- ↑ Francillon, 1970, с. 486.
- ↑ "Mansyu Ki-79b at the ABRI Satria Mandala Museum." [Архівовано 26 листопада 2010 у Wayback Machine.] pacificwrecks.com. Retrieved: 22 July 2010.
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/War_flag_of_the_Imperial_Japanese_Army.svg/30px-War_flag_of_the_Imperial_Japanese_Army.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Mitsubishi_Ki_21-2s.jpg/150px-Mitsubishi_Ki_21-2s.jpg)
|