Bálványos
Bálványos | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Dél-Dunántúl | ||
Vármegye | Somogy | ||
Járás | Siófoki | ||
Jogállás | község | ||
Polgármester | Sebestyén Gyula (független)[1] | ||
Irányítószám | 8614 | ||
Körzethívószám | 84 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 550 fő (2023. jan. 1.)[2] | ||
Népsűrűség | 22,75 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 23,69 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() ![]() Bálványos Pozíció Somogy vármegye térképén | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Bálványos témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
![]() | Ez a szócikk Bálványosról szól. Hasonló címmel lásd még: Bálványos (egyértelműsítő lap). |
Bálványos község Somogy vármegyében, a Siófoki járásban.
Fekvése
A Külső-Somogyi dombság északi részén, a Balatontól körülbelül 10 kilométerre délre, a déli part legmagasabb és a megye harmadik legmagasabb pontjának számító 311 méteres Gyugy-háttól délre, két észak-déli irányú völgyben fekszik. Zsáktelepülés, közúton a Kaposvár-Szántód közti 6505-ös útról leágazó 65 116-os számú mellékúton, illetve közvetlenül az M7-es autópálya felől érhető el. A szomszédos községek: Kőröshegy, Zala, Lulla, Balatonendréd, Kereki és Pusztaszemes.
Nevének eredete
Neve a "kőoszlop, határkő" jelentésű bálvány főnévből származik: "bálványos falu, vagyis olyan falu, amelynek nevezetessége valamely oszlop” – írja Várkonyi Imre Somogy megye helységneveinek rendszere című könyvében.
Története
Bálványos és környéke már a honfoglalást megelőző időkben is lakott hely lehetett, amit a területén előkerült bronz fibula is bizonyít. A legenda szerint Koppány menekülő, maradék hadainak nyújtott menedéket. 1001-ben említi Baluvanis alakban írva a pannonhalmi apátság alapítólevele. A tihanyi apátság 1055-ös alapítólevelében Baluvana írásmóddal lovak legeltetésére alkalmas területként szerepel.
Bálványost Szent István király a Pannonhalmi apátságnak adományozta. Neve előfordul Szent László király összeíró levelében is, a somogyi részbirtokok között, és IX. Gergely pápa 1232. évi bullájában is említés van róla. 1229-ben a Lőrinte nemzetségnek és a székesfehérvári káptalannak is voltak itt birtokai, 1358-ban pedig a tihanyi apátság birtokai között szerepelt. 1431-ben a vránai perjelség, 1473-ban a nagy-pói Bálványosi család és a székesfehérvári János-lovagok voltak birtokosai. 1488-ban Bálványosi György örökös nélküli halála után Nagylucsei Orbán egri püspök és testvérei és Endrédi Somogyi Bernát nyerték adományul. 1512-ben Bálványos egy részét Perneszi Pál fia Imre nyerte adományul II. Ulászló magyar királytól. 1545-ben enyingi Török János telepített ide protestáns jobbágyokat.
A település a törökök kiűzése után, a 18. században indult gyorsabb fejlődésnek, ekkoriban 300 lakosa volt. 1848-ban a falu jegyzőjének vezetésével 69 férfi állt be nemzetőrnek. Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc után a bécsi Satzger család hozott létre majorságot és építkezett a községben. Van olyan forrás, amely szerint 1866-ban Bálványoson nyílt meg Somogy vármegye első óvodája,[3] bár más forrás szerint 1867-ben a berzencei volt az első.[4]
A 20. század elején Somogy vármegye Tabi járásához tartozott, és ekkor 1540-en lakták.
1910-ben 1319 lakosából 1303 magyar volt, ebből 837 református, 440 római katolikus, 30 pedig evangélikus.
Később Horthy Miklós vadászterülete lett a vadban gazdag vidék, ő építette ki a műutat a faluig. A második világháborút követően lakóinak száma megfogyatkozott. Ma főleg a közeli Balaton-parti településekre jár dolgozni a lakosság, illetve egyéni gazdálkodást folytat.
A 20. század elején a községhez tartozott Csege-puszta is.
Csege
Nevét 1229-ben már említették az oklevelek. Ekkor a székesfehérvári káptalan birtoka volt. Egy 1277-ben kelt oklevél szerint a Gutkeled nemzetség majdáni (Sopron vármegye) ősi monostorához tartozó szolgák egy része itt lakott. A falu lelkészét is már 1233-ban említik az oklevelek, és neve az 1332-1337. évi pápai tizedjegyzékben is szerepel plébánosával együtt. 1333-ban Csegei Füle Péter, 1460-ban Somogyi Imre, 1466-ban pedig a veszprémi püspökség birtoka volt. 1488-ban Nagylucsei Orbán és testvérei nyerték adományul, majd 1512-ben Perneszi Imre birtokában találjuk. 1536-ban a székesfehérvári prépost, az éneklő kanonok és a veszprémi püspök voltak az urai. 1557-ben Takaró Mihály és Magyar Bálint birtoka volt. Az 1572. évi tihanyi úrbéri összeírás szerint egykor a székesfehérvári káptalan volt itt birtokos. 1585-1589-ben Tihany várához tartozott, és az 1573-1574 évi török kincstári adólajstromban 4 házzal van felvéve. 1591-1606 között az elpusztult helységek között tartották számon. 1665-ben a Perneszieké, de Perneszi János itteni birtokait Szabó Jánosnak idegenítette el. 1726-1733-ban ismét a Perneszieké volt.
Közélete
Polgármesterei
- 1990–1994: Tóth Lajos (független)[5]
- 1994–1996: Varga László (független)[6]
- 1996–1998:
- 1998–2002: Vass Ottó (független)[7]
- 2002–2006: Sebestyén Gyula (független)[8]
- 2006–2010: Sebestyén Gyula (független)[9]
- 2010–2014: Sebestyén Gyula (független)[10]
- 2014–2019: Sebestyén Gyula (független)[11]
- 2019–2024: Sebestyén Gyula (független)[1]
- 2024– :
A településen 1996. május 12-én időközi polgármester-választást tartottak, egyelőre tisztázatlan okokból.[12]
Népesség
A település népességének változása:
Lakosok száma | 544 | 550 | 541 | 560 | 557 | 550 |
2013 | 2014 | 2015 | 2021 | 2022 | 2023 |
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 90,9%-a magyarnak, 1,5% németnek, 0,5% örménynek, 0,2% szerbnek, 0,2% ruszinnak mondta magát (8,8% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 47,5%, református 17%, evangélikus 0,4%, görögkatolikus 0,2%, felekezet nélküli 11,3% (23,6% nem nyilatkozott).[13]
Nevezetességei
- Az 1780-as években barokk stílusban épült, Szent Gábor főangyal tiszteletére szentelt római katolikus templom
- A hívek adakozásából 1836-ban épült református templom
- Satzger- (vagy Takács-) kastély
- A külső-somogyi népies építészet jellemzőit mutató, vályogból épült, 19. századi nádtetős, íves oldaltornácos, vert falú, elöl oromfalas vagy csonkakontyos műemlékház[14]
Képek
Labdarúgás
Az 1997-ben alapított Bálványos KSE honlapja: [1]
Források
- Borovszky Samu: Somogy vármegye
- Bunovácz Dezső: (szerk.) Magyarország régiói – Dél Dunántúl – Somogy megye, Ceba Kiadó, 2004.
Jegyzetek
- ↑ a b Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2024. július 24.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Nagy Zoltán. „Hogy Kaposvárott oskolák álléttassanak...” – Fejezetek a város három évszázados neveléstörténetéből (1715–2015). Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzata, 24. o. (2016). ISBN 978-615-80091-8-8
- ↑ L. Balogh Krisztina, Nagy Zoltán. Kaposvár 300 - Helytörténeti olvasókönyv. Kaposvár Megyei Jogú Város Önkormányzata, 53. o. (2013). ISBN 978-963-87678-5-1
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. december 1.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. február 28.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. február 28.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. február 28.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2012. január 13.)
- ↑ Bálványos települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2016. január 26.)
- ↑ Magyar Nemzeti Levéltár Somogy Megyei Levéltára Helyhatósági választások iratai, 1990-2002 (2006, 2010) XXXIII. 6.
- ↑ Bálványos Helységnévtár
- ↑ A ház a muemlekem.hu-n. (Hozzáférés: 2017. január 7.)
További információk
- Bálványos a YouTube-on: [2]
Kapcsolódó szócikkek
Földrajzportál
Magyarország-portál